lampa: berättelse till landtbruksstvrelsen i 90 i. 7 5 



liorniga löfvifveln [PJiyllobins Macnlicornis (hr-.) härjat björk- 

 skogen i fem års tid. 



Röda tallstekeln {LopJiynis Rufus Klug.) har i är upp- 

 trädt vid CJamleby i Kalmar län enligt uppgift från P. Ödström å 

 Vinö gård, och denna eller någon annan tallstekelart å Söderhamns 

 stads mark. Beskrifningen på larvernas uppträdande synes här han- 

 tyda äfven på L. Rufus. Däremot liar bleka tallstekeln [L. Palli- 

 dus Klug.) ej vidare synts till vid Göteborg, sedan de unga 

 tallarna på platsen förlidet år kalåtos och börjat torka. 



Nunnan [Lyinantria vioiiacha L.) s)'nes dess bättre snart 

 hafva utspelt sin rål i Södermanlands och Östergötlands gran- 

 skogar, dock fick man läsa i en tidning (N. T.), att jägmästaren 

 Noreus upptäckt en ny nunnehärd å ett område af 300 tunnland 

 å Askon, vid yttre Hållsfjärden. — Ett enstaka exemplar anträf- 

 fades vid Thorshälla af lektor C. O. voN Porat och en larv i 

 Ekbacken å Kongl. Djurgården af undertecknad. Utförligare 

 meddelanden om denna sak och stödda på officiell handling 

 komma framdeles att inflyta i »Uppsatser i praktisk Entomologi». 



Ekarna hafva mångenstädes aflöfvats genom gröna ekveck- 

 larens [Tortnx Viridana I^.) larver, dock voro troligen frost- 

 fjärillarverna dem behjälpliga. 



Afven i år hafva fall förekommit, dä man trott sig kunna 

 tillskrifva betten af flugor eller myggor såsom orsaker till svåra 

 sjukdomar hos både djur och människor. I en sydsvensk tid- 

 ningsnotis förekom nämligen under rubrik »Den giftiga flugans 

 härjningar» följande: »A Stafröds gård i närheten af Eslöf hafva 

 55 kreatur angripits, å Farstorps gård ett trettiotal och hos landt- 

 brukaren Åkesson i Borlunda sex stycken. Intet af dessa djur 

 liar dött, men uppsvällt alldeles förfärligt. Hos jägaren Lind- 

 qvist i Kastberga, V. Sallerups socken, hafva båda hans kor 

 stungits och dött. Torparen Johan Olofssons i Stafröd enda 

 ko har af samma orsak dött». 



Med anledning häraf tillskref undertecknad fem personer, 

 som saken närmast rörde, däribland veterinärläkaren i orten, för 

 att tå utförligare underrättelser och om möjligt prof på de miss- 

 il 



