lampa: berättelse jill landtbruksstyrelsen i 90 i. 91 



kännedom om besprutningar samt andra frågor af intresse för 

 trädgårdsodlare. Ett sådant besök af en länsträdgårdsmästare 

 borde alltid blifva gagneligt, alldenstund han under sina resor 

 inom länet har de bästa tillfällen att utbreda kännedom om nyare 

 förfaringssätt. Som förslaget mottogs med välbehag, blef det 

 aftaladt, att länsträdgårdsmästaren Viktor Strandberg i Sköfde 

 skulle den 15 juli infinna sig vid Anstalten. 



Då emellertid härstädes kunde mottagas tre personer lika 

 väl som en vid nämnda tillfälle, erbjödos äfven Stockholms och 

 Västmanlands läns Hushållningssällskap, att sända sina länsträd- 

 gårdsmästare hit, hvilket förslag också med välvilja antogs. Allt- 

 så infunno sig vid Anstalten ofvan nämnda dag såväl Strand- 

 berg, som herrar Frans Johansson från Västerås och C. G. 

 Björklund från Södertelge. 



Under sammanträdet förevisades härvarande sprutapparater 

 med sina tillbehör af spridare, slangar, kopplingar etc, hvar- 

 efter den stör?ta sprutan tillika med en af de mindre fingo 

 arbeta för att visa, hur de skulle skötas. Sedermera diskute- 

 rades frågor rörande skadeinsekter och deras bekämpande m. m. 

 — De besökande syntes nöjda med sammanträdet, och från sekre- 

 teraren i Stockholms läns Hushållningssällskap erhölls ett pro- 

 tokollsutdrag, h vari Förvaltningsutskottet uttrycker sin tacksamhet 

 därför. 



Med anledning häraf, kommer äfven nästa år att utgå upp- 

 maning till Sällskapen i andra närliggande län, att hitsända sina 

 trädgårdsmän å en viss dag, om de finna sådant lämpligt. 



Ett ganska svårt och tidsödande arbete uppstod för under- 

 tecknad därigenom, att konservatorn vid Stockholms högskola, 

 Oskar Roth, inlämnade till undersökning circa 120 profrör, 

 hvilkas innehåll utgjordes af insektrester m. m., som uppsamlats 

 ur lika många magar af råkor, som för ändamålet blifvit skjutna 

 i Skåne och på Öland och sedan uppsända till honom. Me- 

 ningen härmed var att kunna hålla en vidräkning med denna 

 fågel, huruvida den borde anses skadlig eller nyttig, en fråga som 

 hittills i vårt land ansetts tämligen oafgjord, emedan inga om- 

 fattande undersökningar i ämnet blifvit bekantgjorda. En del 

 fragmenter, som bestodo af större stycken af täckvingar, hufvuden 

 etc, kunde lätt nog identifieras, men andra, utgörande mycket små 



27 



