lOO ENTOMOLOGISK TIDSKRIFT I902. 



hvarå rågen förut blifvit inbärgad, låg det nära tillhands antaga, 

 att larverna under ett tidigare stadium hållit till pä rågaxen ocli 

 sedermera angrepo grönrågen, ehuru deras uppträdande nu starkt 

 påminde om sädesbroddflyets. De hitsända larverna liknade dock 

 ej de sistnämnda, utan syntes snarlika med slökornflyets, sådana 

 dessa finnas af bildade i sitt sista stadium. Enligt Bierk ander 

 m. fl. skall larven på senhösten och våren vara mycket mörkare 

 än under den tid, då den lefver i axen. Till h vilken nattflyart 

 dessa larver höra, kan nu ej med säkerhet afgöras, utan måste 

 man afvakta nästa försommar, då möjligen fjärilar fås utkläckta, 

 antingen efter här förvarade larver eller från sådana, som, enligt 

 d:r A. E. Arenanders löfte, komma att insamlas i vår för att 

 hitsändas. Det skall emellertid bli rätt intressant att få se, hvil- 

 ken art det kan vara, som så högt mot norden uppträder på 

 ofvannämnda sätt. 



Vårsäden. 



Sädesknäpparen [Agriotes Lineatus L.). Larverna af 

 denna skadeinsekt hafva uppträdt på nästan all slags odlad jord, 

 såväl lerjord som annan jordmån af lösare beskaftenhet, hvilken 

 senare dock torde i allmänhet föredragas, medan de däri med 

 större lätthet kunna förflytta sig. Äfven på mossodlingar synas 

 de trifvas väl och göra betydlig skada på många ställen. De fält, 

 knapparna föredraga för sin äggläggning, torde dock vara sådana, 

 som bära gräs, ty de svåraste härjningarna pläga uppstå å hafre- 

 brodden, synnerligast det år, då vallen andra gången är plöjd 

 och bär säd. Larverna hafva då ej friska gräsrötter att äta och 

 äro större samt behöfva mer föda, hvilken nu erhålles på hafre- 

 plantornas bekostnad. 



Jag kan ej underlåta att här närmare redogöra för ett bref 

 från jordbrukskonsulenten Georg von Zweigbergk rörande denna 

 sak, hvilket bör komma till allmännare kännedom. Han skrifver 

 bland annat: »A en egendom på Dalsland, eller rättare på två 

 egendomar, som ligga intill hvarandra och hafva fullkomligt lika 

 jord, har det visat sig, att fällning genom rotmask på den ena 

 nästan förstört grödan, men på den andra ej visat sig. Särskildt 



-,6 



