lampa: berättelse till landtbruksstyrelsen i go i, loi 



i våras var detta tydligt på tvänne falt, som endast skiljas genom 

 ett dike, och båda bärande andra årets hafregröda. Agaren af 

 den oskadade marken anser nu, att orsaken ligger däruti, att 

 han vid vallens plöjning alltid använder de n3-a plogarna med 

 skumrist, som här lägger ned gräsvallen så, att denna förmultnar 

 och lämnar mindre näring. Gödslingen af fälten var lika, men 

 den skadade hafren var sädd en vecka tidigare än den andra.» 



Fallet är af ganska stort intresse, men någon säkrare slutsats 

 kan ej dragas däraf förr, än det blifvit ompröfvadt, hvilket nu 

 bör kunna ske, sedan det blifvit bekantgjordt. Det vore i hög 

 grad önskligt, om flera personer, som äro besvärade af knäppare- 

 larver och hafva plogar af nämnda konstruktion, ville göra för- 

 sök därmed och sedan bekantgöra resultaten. Larverna äro 

 ganska seglifvade och kunna svälta länge eller lefva på den 

 humus, som finnes i jorden, hvarför brist på föda ej gärna kunde 

 vara orsaken till, att härjning ej förekom på det ena af de ofvan- 

 nämnda fälten. Det enda, de äro ömtåliga för, torde vara torka, 

 ty de dö snart, om de förvaras i kärl, hvari jorden får uttorka. 

 I åkern kunna de dock skydda sig mot torkan i ytan genom 

 att draga sig djupare ned i jorden. 



Från följande landtgårdar hafva dessutom sändts prof på 

 knäpparelarver och begärts råd: 



Bryneslöf, Kristineberg i Malmöhus län. Larverna hade här, 

 i förening med andra, afätit kornbrodden å 8 tunnland. 



Orraryds landtbruksskola i Kronobergs län å mossjord. Växt- 

 följden är: i:a träda, 2:a råg, 3 — 4 gräs, 5 — 9 hafre. Både 

 första och andra årets hafre hade angripits, den sistnämnda värst, 

 oaktadt utsädet blifvit betadt med cerespulver. 



Detta medel synes alltså ej kunna rekommenderas till bet- 

 ning af utsäde. 



Kornjordloppan [Phyllotrcta Vittiila Redt.) har äfven i 

 år förekommit à egendomen Skäggs på Gotland och skadat för- 

 nämligast »den först sådda vårsäden, gynnad som den var af 

 värme och ihållande torka. För vår del gåfvo vi den mest an- 

 gripna säden öfvergödsling, hvarigenom växtligheten tog bättre 

 fart, och jordlopporna, blefvo föranlåtna att söka ett annat verk- 

 samhetsfält» (R. Wedin). 



Blåsfotingar [TJirips). Från Biby säteri i Eskilstunatrakten 



37 



