Io8 ENTOMOLOGISK TIDSKRIFT 1902. 



Rapsstekeln [At/uilia Spiuariiin F.). Larver till denna 

 stekel hafva i år gjordt skada ä rofvor, hvars blad de uppäta. 

 Så skedde vid Kilanda landtbruksskola i Älfsborgs län i septem- 

 ber detta år, och var det alltså höstgenerationen som uppträdde, 

 hvilken brukar vara talrikast (J. v. Scheele). Det är första 

 gången jag haft underrättelse om ett dylikt angrepp här i landet. 



Stekelpupporna (kokongerna) ligga öfver vintern i jorden, och 

 torde därför såsom utrotningsmedel kunna tillrådas djup plöjning 

 sent om hösten eller tidigt på våren, i senare fallet åtföljd af 

 harfning, sladdning eller vältning, det sistnämnda troligen verk- 

 sammast. Besprutning med kejsargrönt bör utgöra ett verksamt 

 medel till larvens dödande. 



Rapssugaren [Eurydcuia Olcraceum L.) har äfven i år visat 

 sig som skadedjur, denna gång på kål, dock är anmälan härom 

 blott ingången från ett ställe. I min berättelse för år 1897 är 

 denna skinnbagge tämligen utförligt omnämnd, hvarför här blott 

 tillägges följande: Då djuren vanligen hålla sig tillsammans, böra 

 de utan svårighet kunna bekämpas, om det sker i god tid. Be- 

 sprutning med kejsargrönt passar dock ej, emedan de medelst 

 sugrör hämta sin föda ur bladens inre, utan måste sådana medel 

 tillgripas, som döda genom att komma i direkt beröring med 

 djurens mjukare kroppsdelar eller andhål, t. ex. fotogenemulsion, 

 lysol etc. Djuren äro dock föga mottagliga äfven för sådana ämnen, 

 kanske mindre än växterna själfva, och detta utgör följaktligen 

 en svårighet. Bättre vore, att medelst en stor och stark håf 

 infånga och döda dem, hvilket ju ej kan blifva så särdeles be- 

 svärligt, då de hålla till i fältets ytterkanter. 



Foderväxterna. 



Klöfverspetsvifveln [Apion Apricans Hbst.). Någon un- 

 derrättelse om denna lilla skalbagges uppträdande i klöfverblom- 

 morna har ej erhållits i år. En förfrågan när den första slattern 

 borde ske ingick emellertid från en person, som önskade skörda 

 sin klöfver tidigt för att taga frö efter andra skörden. Att be- 

 stämdt angifva tiden för den förstnämnda, är dock ej gärna möj- 

 ligt utan en undersökning af blommorna. 



44 



