I40 ENTOMOLOGISK TIDSKRIFT I902. 



Andra för denna sjukdom kännetecknande symptom äro vi- 

 dare en inträdande färgförändring hos larverna, i det buksidans 

 förut klart gröna färg, härrörande från den på detta sätt färgade 

 blodvätskan, ganska snart omvandlas i en gulbrun, i sammanhang 

 hvarmed står att tarmen ej längre innehåller en rent grön saft 

 med gröna bladpartiklar, utan en mer eller mindre brun sådan, 

 som genom lindrigt tryck lätt kan utpressas genom munnen, och 

 att snart också en liknande brun, tunnflytande vätska fyller hela 

 kroppskaviteten. 



På detta mera framskridna stadium af sjukdomen se larverna 

 tunna och affallna ut, huden har förlorat sin förra stramhet och 

 elasticitet och kännes nu vid beröring mjuk och slapp, rörelserna 

 äro matta och osäkra, och som den inre upplösningsprocessen 

 alltjämt fortskrider, neka extremiteterna slutligen alldeles sin tjänst 

 och larverna i träden falla en del till marken, en annan del, 

 och de aldra flesta, bli hängande kvar, fastklamrade vanligen 

 medelst en eller ett par af de främsta bukfötterna vid underlaget, 

 i en karakteristisk dubbelvikt ställning, och dö. Ansamlingen af 

 vätska i deras inre har alltmer tilltagit, och hela kroppsinne- 

 hållet omvandlas slutligen genom inträdande förruttnelse i en 

 mörkbrun, tjock, illaluktande vätska, som antingen så småningom 

 afdunstar i luften eller därigenom, att huden kort efter döden 

 ofta brister sönder, utflyter och snart intorkar med denna, så att 

 till sist af larverna nästan endast den tomma, hopfallna, slutligen 

 svartnade och hårdnade huden återstår (Taf. III. Fig. i a. b. c). 



Af tvänne författare, Wachtl och Kornauth^'', beskrifves 

 ett uppsvällande af laivkroppen, särskildt af bröstpartiet, såsom 

 hörande med till »Flacherie» -symptomen. Ett sådant iakttog jag 

 visserligen icke sällan också, men kan icke beteckna detsamma 

 såsom något för nämnda sjukdom såsom sådan karakteriserande. 

 De larver, som visade ett dylikt symptom, voro uteslutande, en- 

 ligt mina iakttagelser, sådana, som höUo på att genomgå sin 

 hudömsning och under denna process dukat under. Hos dem 

 var just isynnerhet bröstpartiet eller främre delen af kroppen 

 närmast bakom hufvudet abnormt tjockt och uppsväldt, och af 

 en dissektion framgick, att uppsvallningen i fråga härrörde från 

 det nya hufvudet (hufvudkapseln), som befanns utväxt och färdig- 



^' Anf. arb. pag. 26. 



16 



