Bengtsson: biologiska undersökningar öfver nunnan. 145 



tagna uppfödningsförsök, gifvit åt denna, torde det uttalandet 

 kunna vågas och äga mesta sannolikheten för sig, att dödsorsaken 

 för samtliga larver varit enahanda, hvaraf sålunda skulle följa, 

 att »Wipfeln» börjat i år mycket tidigt, redan under »spegel- 

 larvernas» period, och sedan fortgått hela sommaren"''. 



Sjukdomen uppträdde tydligen ej öfver allt lika starkt. I 

 gamla frathärdar, såsom kring Vira, där bakteriematerialet varit 

 rikligare för handen, torde den både, såsom nyss visadt, hafva 

 börjat tidigare och här ock varit jämförelsevis mest intensiv. 

 Fuktighet och nederbörd äro, såsom kändt, gynnsamma faktorer 

 för mikroorganismers utveckling och förökning, hvarför i sommar 

 med då i allmänhet rådande torra och varma väderlek förelig- 

 gande sjukdomar öfverhufvud torde ha uppvisat en mera lindrig 

 karakter, hvilket ock synes framgå däraf, att de i stor utsträck- 

 ning fortplantat sig öfver från larven på puppor och fjärilar 

 (jfr nedan). Där de samma väl fått fast fot, ha de emellertid, 

 såsom det tyckes, oblidkeligt till sist bragt sina offer om lifvet. 

 Men om sommarens väderlek kan sägas ej hafva verkat gynn- 

 samt på utvecklingen af sjukdomsfröen, så synes den å andra 

 sidan i hög grad hafva främjat sjukdomens hastiga och allmänna 

 utbredning, h vartill naturligen ock sjukdomshärdarnes fria och 

 luftiga läge i topparna af träden i sin mån bidrager. I sam- 

 klang med denna uppfattning står v. Tueeuf's"*^ påvisande, att 

 nunnebakterien är mycket resistent mot intorkning, hvarigenom 

 den i encysteradt tillstånd lätt kan med vinden spridas på de 

 största afstånd. 



I motsats till hvad, som uppgifves i fråga om en lika be- 

 nämnd sjukdom hos silkesfjäriln"^, yttrar sig »Schlafifsucht» hos 

 Nunnan enligt mina iakttagelser ej såsom en rapid, utan endast 

 långsamt kring sig gripande och dödande sjukdom. Redan ofvan 

 har jag anfört, hurusom i »Wipfeln »-sjuka toppar efter allt att 



-' Det förtjänar i detta sammanhang omnämnas, att jägmästare hade 

 trott sig iakttaga de första fallen af »toppsjuka> för året den 28 juni. Det 

 är emellertid helt naturligt, att medan larverna ännu äro små, densamma i 

 högre träd lätt undandrager sig att blifva observerad. 



'-** C. v. TuBEUF, Die Krankheit, d. Nonne pag. 63. 



-^ Se M. Standfuss, Handbuch der paläarkt. Gross-Schmetterlinge für 

 Forscher und Sammler. 2 Aufl. Jena 1896, pag. 161. 



Entomol. Tidskr. Arg. 23, H. 3 (1902). 2I lO 



