148 ENTOMOLOGISK TIDSKRIFT 1902. 



tagelser, som kunna anses stödja en dylik mening, se Hofmann 

 anf. arb. pag. 13 ft. Måiiända är den ofvan påvisade förekom- 

 sten i sommar af »toppsjuka» hos helt unga larver att sätta i 

 nära samband med en dylik förutgången sjukdom hos själfva 

 fjärilarne. Det förtjänar anföras, att i fråga om Silkesmasken 

 känner man genom Maillots ^^ undersökningar, att den hos 

 denna uppträdande »Flacheri» -sjukdomen äfven fortplantar sig 

 ibland öfver på fjärilen, att denna då likaledes är besatt med 

 »Flacheri »-bakterier och att äggen af sådana sjuka fjärilar gifva 

 mer eller mindre försvagade larver, hvilka mycket lätt åter be- 

 komma samma sjukdom. — 



Af samtliga uppträdande sjukdomar var »Schlaffsucht» eller 

 »Wipfeln» i sommar utan all fråga den allmännast utbredda och 

 den som i kampen mot Nunnan måste tillmätas den största be- 

 tydelsen för ett verksamt decimerande af den. Af företagna upp- 

 födningsförsök framgick som resultat i detta hänseende (jfr nedan- 

 stående tabell), att af larver omkring 50 % och af 2,675 insam- 

 lade puppor i genomsnitt 42 % dogo af bakteriesjukdomar. 

 Härvid måste likvisst annoteras en rätt stor olikhet för skilda 

 delar af härjningsområdet. Sålunda var dödlighetssiffran i ifråga- 

 varande sjukdomar för puppor, insamlade å Östkinds allmänning, 

 endast cirka 19 %, från Björksund 27 % och för puppor från 

 Wirå skogar ända till 80 %. 



Söka vi efter orsaken, hvarför människan i kampen mot 

 Nunnan har mest att lita till bakterier och af dem framkallade 

 sjukdomar, synas mig följande moment vara att framhålla: 1:0) 

 att bakteriernas förökning skrider vida fortare än alla andra 

 organismers, när de väl en gång börjat att uppträda, hvarjämte 

 deras förmåga att sprida och utbreda sig är betydlig; 2:0) att 

 desamma hämma utvecklingen och förökningen äfven af parasit- 

 insekterna (Ichneumonider och Tachinider), hvilkas betydelse som 

 viktiga bundsförvandter i striden därigenom reduceras (närmare 

 härom i det följande); och 3:0) att Nunnans viktigaste parasiter 

 ur insektvärlden, Pimplorna, synas ej vara bundna för sin utveck- 

 ling uteslutande vid Nunnan, utan äga tvänne (eller kanske till 

 och med flera) generationer under året, hvarför deras förökning i 



■'"^ Lehrb. d. Seidenkultur — citeradt efter HoFMANN anf. arb. pag. 12. 



24 



