174 ENTOMOLOGISK TIDSKRIFT I902. 



ansticka nunnepuppor, eftersom dylika då icke finnas för dem 

 att tillgå ^^, och den frågan framställer sig då, om dessa under 

 hösten uppsöka annat anstickningsobjekt eller om de öfvervintra, 

 samt i senare fallet, huruvida de redan på våren ansticka andra 

 insekter, eller de förblifva overksamma ända till tiden för nunne- 

 puppornas bildning i medio af juli, för att först då åter grund- 

 lägga en ny generation. Denna fråga är både af stort intresse 

 och äger en synnerligen stor praktisk betydelse, ty, såsom redan 

 AuRiviLLius med rätta har anmärkt, »om Pimpla-zxiexna. behöfva 

 en mellanliggande vårgeneration, blir höstgenerationens individ- 

 antal alldeles beroende af denna och dess värd, så att man 

 ingalunda har någon säkerhet för, att höstgenerationen år efter 

 år skall kunna ökas på bekostnad af nunnan, hvilket vore fallet, 

 ifall de på hvarandra följande P/;;///ö-generationerna endast be- 

 höfde hålla sig till nunnan».^'' 



För att söka, om möjligt, bringa frågan ett steg närmare 

 mot sin lösning anmodade jag innan min afresa från härjnings- 

 området forstkond. Elfving, som kvarstannade där till den 24 

 september, att under hösten hafva ett vaksamt öga på alla ifråga- 

 varande parasitsteklar, som kunde anträffas, och söka iakttaga 

 deras verksamhet m. m. I bref af den 9 september skrifver 

 Elfving som svar härå: »några observationer vis à vis höst- 

 generationens af Pijîtpla-axiQTwa. verksamhet har jag ej tills dato 

 lyckats göra, ehuru jag soliga dagar sett ej så fä individer i 

 rörelse. Det synes mig, som om deras overksamhet tydde på 

 benägenhet för öfvervintring»,^^ 



^^ Man kan, åtminstone praktiskt sedt, nämligen helt bortse från det 

 fatal nunnepuppor, som verkligen, efter kläckningsförsöken att sluta, kunna 

 befinnas öfvervintra. Detta är endast sådana, som innehålla parasitstekelyngel. 



^' Anf. arb. pag. 2S0. 



^^ Ett något utförligare relaterande af de gjorda iakttagelserna finner jag 

 i Elfvings berättelse (anf. arb. pag. 65), hvilket här förtjänar återgifvas : 

 >jag iakttog flerfaldiga gånger de utkläckta steklarnes verksamhet ute i det 

 fria på hösten för att se, om de möjligen skulle ansticka puppor af någon 

 annan insekt än nunnan, men förgäfves. Ej en enda gång fick jag se dem 

 uträtta något, utan bar hela deras existens prägeln af sysslolöshet. Då de 

 satte sig på en trädstam, kunde man ej spåra ett tecken till den rörlighet 

 och verksamhetsifver, som karakteriserade sommargenerationen, utan sutto de 

 stilla och orörliga på ett ställe ofta så länge, att man ej orkade vänta, tills 



50 



