176 ENTOMOLOGISK TIDSKRIFT IQ02. 



fjärilarter (helst förstuga) under våren och försommaren. Som 

 ett bidrag till frågans lösning torde emellertid följande synpunk- 

 ter och fakta förtjäna framhållas. 



Att de öfvervintrade steklarne af bägge slagen tlyga genast 

 på våren, synes vara otvifvelaktigt, att sluta både af den finger- 

 visning i sådan riktning, som kläckningsprofven af öfvervintrade 

 nunnepuppor gifva, och af vissa andra förhållanden. Om näm- 

 ligen de Pimplor, som öfvervintra i nunnepupporna, ej skulle 

 framkomma nästa år förr än vid tiden för Nunnans förpuppning, 

 borde man bland föregående årets å stammarne kvarsittande pup- 

 por, åtminstone sådana (t. ex. i springor, under mossa och dy- 

 likt) mera undangömda, gärna påträffa sådana som innehölle pa- 

 rasitstekelyngel, men aldrig lyckades det, oaktadt flitigt efter- 

 sökande, att öfverkomma dylika. För öfrigt känner man ju och 

 det just om ett par af de arter, till hvilka det mesta intresset 

 här knyter sig, nämligen Pirnpla exaviinator och instigator (se 

 O. Schmiedeknecht, Monograph. Bearbeitung d. Gattung Pimpla. 

 Zool. Jahrbücher. Abtheil. f. System, u. Biologie Bd. 3. Jena 

 1888, pag. 470 o. 475), att de hafva en mycket utsträckt flyg- 

 tid, från tidigt på våren ända ut på hösten (i mellersta Tysk- 

 land från april till oktober). Hade det antagandet nu grund för 

 sig, att Pimplorna afvakta nunnepuppornas bildning för att åter 

 kunna fortplanta sig och de sålunda finge sägas vara uteslutande 

 bundna som parasiter vid dessa, borde man vidare, särskildt 

 efter en dylik stark förökning af dem, som faktiskt ägt rum i 

 samband med närmast föregående års (1899) nunnehärjning, redan 

 i början af juli ha sett dem i till och med stort antal kring- 

 ströfva i skogarne, men ingen enda af de nämnda tre vid härj- 

 ningen talrikast uppträdande arterna träffade man vid denna tid- 

 punkt. Såsom redan ofvan anfördt, visade de sig först efter den 

 13 juli, men att börja med blott i enstaka individer, och huf- 

 vudmassan af dem uppträdde på slagfältet först flera dagar efter 

 det nunnepuppbildningen börjat. Följden häraf vardt ock, att 

 deras ingripande i flera fall blef af mindre effekt, ja i kanske ej 

 så få fall alldeles resultatlöst. Sålunda träftade jag den 7 aug. 

 enstaka nunnepuppor med parasitstekellarv uti, där fjärilen, som 

 visserligen nu befanns död, dock hunnit ganska långt i utveck- 

 ling, och i ännu andra fall (jfr ofvan pag. 41) har ansticknin- 



52 



