l8o ENTOMOLOGISK TIDSKRIFT 1902. 



4. P/iora-puparinm (Taf. III. Fig. 14 a — b): ovalt, med buk- 

 sidan från sida till sida starkt kullrig; ryggsidan från sida till 

 sida föga hvälfd, men starkt hvälfd framifrån-bakåt, hvarför den 

 i profil sedd höjer sig, något framom midten, upp i en puckel, 

 och tvärsnittet af puppan blir 3-kantigt; synnerligen karakteristi- 

 ska äro de båda i^ganska långt bakåt ryckta), i form af två långa, 

 böjda, divergerande, mörka chitinborst hornlikt uppstående främre 

 stigmata; segmenten väl åtskilda; färgen gul-gulbrun. Längd: 

 3 mm.^''^ — 



Som sina offer utvälja Tac/iùia-tiugorna. endast larver. Ägg- 

 läggningen lyckades jag icke iakttaga, men sannolikt höra alla 

 tre de erhållna arterna till dem, som anbringa sina ägg utvän- 

 digt å offrens kropp. Aldrig träffade jag mer än ett ägg på 

 hvar larv, liksom aldrig heller mer än en Tac/iina-\avv i hvar 

 nunnelarv. Äggen, som äro till formen elliptiska och ha en 

 längd af 0,75 — i mm., afläggas vanligen intersegmentalt å främre 

 delen af kroppen på ryggsidan, i ett iakttaget fall till och med 

 på själfva hufvudet, och falla lätt i ögonen genom sin glänsande 

 snöhvita färg. De fästas mycket fast vid huden (sannolikt med 

 tillhjälp af något klibbämne), så att det faller sig oftast svårt att 

 preparera bort dem oskadda. 



Man skulle kunna tycka, att parasitägget lätt borde vara 

 utsatt för den eventualiteten att ännu innan den lilla fluglarvens 

 utkrypande afstr3'kas med värddjurets larvhud och sålunda förfela 

 sitt ändamål. Med en sådan eventualitet bl. a. ha också Wachtl 

 och KoRNAUTH^^^ räknat såsom förklaringsgrund till det faktum, 

 att med Tackma-ägg behäftade nunnelarver ej sällan lämna fjäri- 

 lar. Emellertid synes möjligheten för ett sådant öde i själfva 

 verket vara ganska reducerad, enär Bouché ^'^^ sett larverna ur 

 lagda ägg af en Tachina utkrypa redan efter några timmar och 

 genast borra sig in i fjärillarven. Detta förhållande lämnar ock 

 förklaringen, hvarför man så sällan enligt min erfarenhet träffar 

 något innehåll i TacJii}ia'iiggQ.x\, utan nästan alltid finner dem 

 redan tomma. 



När fluglarverna äro fullväxta, lämna de sin värd och för- 



'•"' Larven af detta släkte känner jag ej säkert. 



"' Anf. arb. pag. 16. 



'' Se Ratzeburg, Die Forstinsect. Bd. 3, pag. 166. 



56 



