Bengtsson: biologiska undersökningar öfver nunnan. i8r 



puppa sig i jorden redan samma dygn. Ofta är det larverna 

 som de på detta sätt äta sig ut ifrån, antingen kort före desam- 

 mas förpuppning eller ännu tidigare, eller, såsom jag oftast har 

 funnit vara fallet, öfvergå de med i nunnepuppan och framkomma 

 då för förpuppning först ur denna — ■ en olikhet som väl när- 

 mast sammanhänger med tiden för äggets afläggande. En puppa, 

 som hyst fluglarv (Taf. III. Fig. 8), kännes lätt och säkert ifrån 

 en sådan, som innehållit parasitstekel, därpå, att (i förra fallet) 

 utgångshålet dels är mera oregelbundet dels beläget oftast nära 

 bakre ändan eller också mera godtyckligt hvar som häl st. 



Tiden, som åtgår för Tachinans hela utveckling, har jag af 

 orsak, som tydligt framgår af det föregående, icke kunnat säkert 

 konstatera. I ett par fall har jag i afseende på puppstadiet ut- 

 rönt, att detsamma hos Tachi7ta fasciata varar cirka lo dygn, 

 och torde hela utvecklingen i dessa fall kunna beräknas ha kraft 

 sannolikt 4—5 veckor. 



Ofver frågan, om Tachinorna hafva en eller flera generatio- 

 ner under året, vågar jag icke något uttalande. 



En annan fråga, som äfvenledes synes mig svår att säkert 

 besvara, är den om 77r(f///«a-larvernas näringsmodus, om de i 

 likhet med Pimpla-\a.xye.n\2i lifnära sig genom uppsugande af 

 värddjurets safter, eller de, såsom Ratzeburg, Judeich och Kit- 

 sche, A. E. Holmgren m. fl. forskare hålla före, verkligen för- 

 tära själfva inelfvorna. Skäl kunna andragas, tror jag, för bägge 

 uppfattningarna, om än skälen för den senare torde tynga mest 

 i vågskålen. Såsom sådana är att framhålla först och främst, 

 att mången gång, jag törs icke säga alltid, nunnepuppor, som 

 finnas bebodda af större Tachina-lSirwQr, visa de inre organen 

 förstörda och gångna i förruttnelse, och att i TachmaAaxvews 

 sällskap understundom träffas larver af Sarcophaga och andra 

 saprofyta Diptera, hvilka säkerligen just af sådan anledning d. 

 v. s. genom den inträdda förruttnelsen ditlockats att aflägga sitt 

 yngel.^^^ Men Tachina-lzxyç^w har i sådan omgifning ändock 

 tyckts befinna sig väl. 



^"^ Det bör kanske omnämnas, att jag äfven i nunnepuppor, som inne- 

 hållit parasitstekelyngel, träffat någon gång mindre, saprofytiska dipterlarver, 

 men har i sådana fall stekellarven alltid befunnits död och stadd i för- 

 ruttnelse. 



57 



