BENGTSSON: BIOLOGISKA UNDERSÖKNINGAR ÖFVER NUNNAN. 1 85 



fades ett fettlager under huden af ända till i — 2 cm. mäktighet. 

 Men icke heller själfva fjärilarne försmår den. Sålunda befanns 

 en gök (äldre hanne), som sköts den 6 augusti innehålla i sin 

 muskelmage alldeles proppfullt (öfver 1,000) af nunneägg jämte 

 andra rester af sju fjärilar. Ett annat exemplar (årsunge), skju- 

 tet den 4 augusti, innehöll lämningar efter tre fjärilar. Såsom 

 något särskildt anmärkningsvärdt hos bägge de skjutna individerna 

 antecknade jag vidare, att muskelmagens inre yta hos båda be- 

 fanns vara slät, utan den karakteristiska, från de förtärda lar- 

 verna härrörande hårighet, som den eljest plägar äga. 



Näst Göken torde Kråkan {Corvus comix L.) förtjäna om- 

 nämnas bland fåglar, som under sommaren mera verksamt bi- 

 draga till ett decimerande af Nunnan. Ett par kråkor, som skö- 

 tos i början af augusti, visade sålunda båda vid undersökning 

 af deras maginnehäll lämningar (ägg m. m.) efter flera nunne- 

 puppor, fluglarver o. s. v. Och den 7 augusti iakttogo Elfving 

 och jag vid ett par tillfällen kråksvärmar på c. 200 à 300 krå- 

 kor, som uppflögo inne i djupa barrskogen från marken, hvarest 

 fanns rikligt med nunnepuppor och -fjärilar. — Att äfven Nöt- 

 skrikan {Garndus glandarhis L ) hör till de fåglar, som för- 

 tära Nunnan, visade sig vid dissektion af ett exemplar, som sköts 

 den 7 juli och befanns innehålla både i kräfvan och muskelma- 

 gen lämningar bl. a. efter flera nunnelarver. 



Vintertiden torde helt säkert Mesarne [Paridœ) uträtta ej 

 ringa nytta genom uppsökande och förtärande af äggen, men 

 saknar jag däröfver egen erfarenhet. — Under sommaren iaktto- 

 gos de ej i någon afsevärd mängd i skogarne. 



I stort sedt kan man emellertid icke enligt min mening från 

 fåglarnes sida påräkna någon hjälp af väsentlig betydelse i nun- 

 nekampen. — 



Frågan om »masktorkan» eller den af barkborrar [Tonii- 

 cidœ) förorsakade sjukdomen hos granen ägnade jag endast en 

 mera flyktig uppmärksamhet. I allmänhet kunde jag konstatera 

 närvaron af barkborrar endast i fäldt virke, såsom i skogen kvar- 

 liggande träd, kvarlämnadt ris och dylikt, men där ej sällan gan- 

 ska rikligt. A stående träd har jag iakttagit infektion af bark- 

 borrar blott i några enstaka fall.^^° De arter, som allmännast 



*i° Af Elfvings berättelse (anf. arb. pag. 91 f.) hvilken ägnade bark- 



61 



