BENGTSSON: BIOLOGISKA UNDERSÖKNINGAR ÖFVER NUNNAN. 1 87 



de i saknad af limring säkert icke hade gjort, och mängder af 

 larver lågo under dylika limmade träd döda. Och sedt mera i 

 stort frapperades man ej sällan af den skarpa gräns, som kunde 

 iakttagas mellan bestånd, som af en eller annan anledning läm- 

 nats olimmadt, och närmast intill belägna limmade skog, hvilken 

 senare i motsats till den förra fortfarande stod grön. 



Emellertid tyckes mig härvid ett moment vara synnerligen 

 viktigt att uppmärksamma och taga med i räkningen, kanske mer 

 än som hittills skett, i och för uppnående af ett möjligast godt 

 resultat af limningen, nämligen att endast mindre starkt in- 

 fekterade bestånd limmas d. v. s. sådana som, enligt hvad en 

 föregående äggrevision gifvit vid handen, äro belagda med under 

 1,500 à 2,000 ägg, redan under föregående år kalätna dock 

 undantagna. Har äggrevisionen visat, att antalet blifvande larver 

 i träden är så stort (1,500 à 2,000 och däröfver), att de enligt 

 vunnen erfarenhet äro tillräckliga att kaläta dem, bör en limning 

 icke ske, enär en sådan under dylika förhållanden kan verka 

 skadligt eller åtminstone mindre fördelaktigt af lätt insedda skäl. 

 Om limning i sådana fall uteblir, kan redan tidigt kalätning in- 

 träda och därigenom ett ännu mycket större antal larver tvingas 

 att duka under af svält. M)'cken vikt ligger sålunda, tror jag, 

 därpå, att äggrevisionen göres möjligast tillförlitlig. 



Limningens stora och kanske största nytta ville jag ännu se 

 däri, att, såsom jag i det föregående visat, under limringarne 

 massor af larver på grund af trängseln och bristen på föda för- 

 sättas i sjukligt tillstånd med åtföljande disposition för bakterie- 

 sjukdomar och på detta sätt verkliga pesthärdar frambringas. 

 Genom limningsåtgärden kan människan sålunda äfven i denna 

 riktning verksamt understödja naturen, som själf ju i kalfratgebit 

 på liknande sätt till kamp mot det öfverhandtagande onda söker 

 uppkalla nämnda myriadhärar af mikroorganismer. 



Den riktning, hvaruti Kongl. Domänstyrelsen genom de vid- 

 tagna bekämpningsåtgärderna inslagit, synes mig följaktligen, så- 

 vidt jag förstår, vara den mest naturliga och rationella för att, 

 så mycket i mänsklig makt står, en hämsko må kunna sättas för 

 Nunnans fortsatta utbredning och förökning. 



En punkt ännu torde förtjäna att påaktas, om den ock föl- 

 jer såsom ett korollariurn redan af det förut sagda. Det säger 



63 



