ADLERZ: IAKTTAGELSER ÖFVER HOPLOMERUS RENIFORMIS. 247 



Epilobmm-%\knåc^\. påtagligen varit ett ögonmärke, så hade det 

 dock ej varit det enda, såsom framgick af kortvarigheten i ste- 

 kelns tvekan. 



Strax därefter återkom getingen från hålan n:o i från sin 

 utflykt. Vid åsynen af EpilobiuiH-?,tkr\åQi höll han sig mot van- 

 ligheten en lång stund sväfvande öfver sin håla före nedslaget, 

 men till sist öfvervann han sin tvekan och gick ner. 



Jag hade väntat att få se de båda getingarne, om icke åter- 

 uppbygga sina raserade skorstenar, så åtminstone fullfölja sitt 

 gräfningsarbete till slut, såsom de i början tycktes ha för afsikt. 

 Men efter denna sista förändring af hålornas omgifningar ändrade 

 de helt och hållet sina planer, i det båda togo sig för att ända 

 till mynningen fylla sina redan i det närmaste färdiga hålor med 

 torra lersmulor, h varefter de ej mer visade sig på platsen. 



5. I många fall iakttogs foderlarvers hemförande till redan 

 färdiga hålor. Getingen kommer flygande med larven mellan 

 benen, fasthållen med käkarna om strupen, så att buk vändes 

 mot buk. Han slår sig ned på skorstenens öfre kant och kry- 

 per därifrån med hufvudet före ner. I början af juli sågos äfven 

 hanar svärma omkring öfver den plats, där honorna byggt sina 

 skorstenar. De brukade kasta sig öfver de hemvändande honorna, 

 hvarefter parningen fullbordades på marken. 



6. En geting af denna art iakttogs stänga sin håla, hvar- 

 vid, som vanligt, skorstenen stycke för stycke bröts ner och an- 

 vändes som stängningsmaterial. Äfven i detta fall hämtades för 

 lerans uppmjukande vätska från skumsamlingarne på omgifvande 

 växter. Till sist lades några torra strån öfver den nu fullstän- 

 digt hopmurade och dolda öppningen. Hålan uppgräfdes nu och 

 befanns hafva ett djup af 30 mm. Den var ej märkbart vidare 

 på något ställe, utan regelbundet cylindrisk, ej fullt lodrät, utan 

 något lutande. I dess nedersta del, till en höjd af ungefär 10 

 mm., var den fylld af foderlarver af 7 — 10 mm. längd, 15 till 

 antalet, alla hopkrökta, men ej alltid liggande såsom regelbundna 

 ringar öfver hvarandra; särskildt voro några af de nedersta lar- 

 verna placerade så, att de ringar, som de bildade, med sina plan 

 lågo nästan vinkelrätt mot de öfres. Larverna saknade fötter, 

 men hade, möjligen för samma ändamål, på buksidan af hvarje 

 led ett par köttiga, fotlika utskott. Till färgen voro de gröna 



7 



