ANTON Jansson: coleopterologiskt frAn hjälmarstränderna. ii 



De av mig bedrivna undersökningarna ha endast omfattat 

 sporadiska, men med hänsyn till skalbaggfaunan gynnsamma 

 och representativa trakter av området, belägna så väl i västra 

 och mellersta som i östra delarna av Hjälmarbäckenet, vilket 

 som bekant har stor utsträckning i öster — väster och obetydlig 

 i norr — söder. 



Hjälmarstränderna se i våra dagar högst väsentligt annor- 

 lunda ut än för omkring endast ett 30-tal år tillbaka. På 

 1880-talet företogs nämligen som bekant en sänkning av 

 Hjälmaren, varigenom sjöns nivå flyttades omkring" 6 fot 

 lägre än förut. Därigenom förvandlades förut sänka marker 

 till åker och äng. En stor mängd holmar bildades av de 

 förra stengrunden och stå nu vackert klädda av lövskog. 

 Nedanför den förra strandkanten, särskilt där skog förut gick 

 ned mot långgrunda stränder, har nu uppväxt ett band av 

 lövskog, vars äldsta träd sålunda äro på sin höjd omkring 30 

 år gamla. Den förra stranden är naturligtvis utplånad, där 

 den jämnt övergått i den uppodlade sjöbottnen, men är här 

 och där ännu skarpt markerad särskilt vid de gamla skog- 

 klädda stränderna, vilka höjde sig mer eller mindre över 

 vattenytan. Här löper den nu som en ofta tvärt sluttande 

 låg vall, ej sällan utmärkt genom gamla pilar, lindar, alar 

 och ekar, vilka sända sina ofta bart liggande rötter över 

 de gamla stenrösena till jordtäcket på den nyvunna marken 

 nedanför. 



Mellan denna vall och den nuvarande sjöstranden ut- 

 breder sig nu som nämnts en tät skog av huvudsakligen al, 

 så väl Almis glutinosa som A. iiicana, björk samt Salix-diVter, 

 särskilt S. caprea, vilka träd i följd av beståndets täthet växt 

 höga och raka. Trädsammansättningen i detta skogsband, 

 som kan nå en bredd av omkring 50 meter eller mera men 

 här och där tunnas av och övergår i småskog, ängs- eller 

 vassmark, växlar naturligtvis efter skogsbottnens beskaffenhet: 

 om denna, såsom oftast är fallet, är stenbunden, eller om 

 . den är sank och myllrik, och har sålunda t. ex. vid Göks- 

 holm i Stora Mellösa socken inslag av gran och tall och vid 

 Björsholm i samma socken en hel formation av alm. Skogs- 

 bandet består dock i stort sett hela Hjälmaren runt, där 



