14 ENTOMOLOGISK TIDSKRIFT IQ I 8. 



som ett skal kvarlämnade ytterväggens innersida sitta ofta 

 stora kolonier av Boletophagiis reticulaUis L. och ofta även 

 Diaperis boleti. Exemplaren från året förut hysa ej sällan 

 på undersidan en art klibbiga dipterlarver jämte kokonger 

 med puppor, vilka jag emellertid förgäves sökt få utkläckta. 

 Larverna spinna över svampens undersida ett spindelvävs- 

 liknande nät, under vilket de från svampens bas sträcka sig 

 utåt ytan, där de att döma av runda, icke djupa häl i svam- 

 pen livnära sig av sporvävnaden. Min uppmärksamhet fästes 

 vid att i de nämnda av larverna spunna näten nästan undan- 

 tagslöst pä varje svamp fanns ett antal imagines av Rhizo- 

 pJiagns parvulus Payk. Jag har aldrig sett dessa i äldre 

 svampar och aldrig på sädana, som icke hysa ett antal av 

 den nämnda dipterlarven, varför det måhända är att förmoda, 

 att skalbaggarten i fråga är till sin existens beroende av 

 dipterlarverna, exempelvis att han livnär sig av deras exkre- 

 menter. 



Pä Polyporns fomcntarius är staphyliniden Plaaisa tacJiy- 

 poroides Waltl. icke ovanlig inom området. Även i Öster- 

 götland har jag funnit arten i lövträdsvampar, ett levnadssätt 

 som avviker från P. complaiiata s Er., en i Närkes barrskogar 

 rätt allmän art, som jag dock endast träffat under barrträds- 

 bark och särskilt i mängd bland spånflisor och barkbitar på 

 stubbarna av nyss fällda träd. En annan staphylinid som 

 sällan saknas på fnöskesvampen och även håller till i svampar 

 på marken är Bolitobius (LorditJioji) trinotatus Er. Grili. 

 uppgiver arten i sin katalog endast från Skåne och Oland. 

 I Hjälmartrakterna är den emellertid lika allmän som B. 

 pygniœns F*. De äkta svampstaphyliniderna tillhörande släktet 

 GyropliŒiia har jag inom området på fnöskesvampen funnit 

 företrädda av följande arter, vilka dock i största antal ofta 

 kunna sökas på en art skivsvampar vid foten av gamla stub- 

 bar: affinis Sahlb. (för övrigt känd från Skåne, Halland, 

 Västergötland och Småland), nana Payk., lœvipennis K. (Skåne 

 och Småland), nianca Er. (Skåne, Öland och Gottland) samt 

 strictula Er., vilken sistnämnda emellertid synes föredraga ek- 

 svampar, på vilka jag understundom (även i Östergötland) 

 funnit den i stort antal. Den skulle väl egentligen vara en 

 för Sverge ny art, men förmodligen har den hos oss samman- 



