ANTON Jansson: coleopterologiskt fkan hjälmarstränderna. 21 



Sten7is. Inom ett litet område på några 1 00 tal kvadratmeter 

 har jag funnit följande arter: bignttatus L., bipunctaùis Er., 

 Jiüio F., fascicîilatus J. Sahlb. (förut endast anmärkt för 

 Södermanland), clavicornis Scop., lustra for Er. (Skåne), nantis 

 Steph., carbonarius Gyll., hiunilis Er., buphthalinus Grav., 

 niela)iarius Steph. (Skåne), nitens StePH. (Skåne, Öland), 

 niorio GraV. (Skåne, Småland), vafelhis Er. (Skåne, Gott- 

 land, Stockholm), fuscipes Grav., Argus Grav., bifoveolatus 

 Gyll., binotatiis LjUNGH, flavipes Steph. (Skåne, Blekinge, 

 Småland, Öland, Södermanland), fornicatus Steph. (Skåne, 

 Södermanland), tarsalis LjUNGH, siniilis Herbst. 



Flera av dessa arter äro ju allmänna överallt, beträffande 

 åter andra är förekomsten vid Hjälmarstränderna mera an- 

 märkningsvärd. Stenus fasciculatus är visserligen förut endast 

 känd frän sjöstränder i Södermanland, men dä denna nordliga 

 art förekommer långt upp i Norge och i hela Finland samt 

 på Aland, skall det nog visa sig, att den har en vidsträckt 

 utbredning även i Sverge. Beträffande 5. lustrator har jag 

 i litteraturen icke sett omnämnt mer än THOMSONS fynd av 

 arten vid Vittsjö i Skåne. Den förekommer emellertid fler- 

 städes kring Hjälmaren. Så är den allmän vid Markkärret 

 och i sydvästra delen av Hemfjärden. Beträffande nitens gäller 

 det samma som om lustrator att den är allmän här och där 

 kring Hjälmaren. Av den närstående canaliailatus Gyll., 

 som gäller som allmän i hela Sverge, har jag i hela området 

 endast funnit i ex. vid Markkärret. ^. morio har ju först på 

 senare decennier upptagits som svensk. Jag har emellertid 

 funnit den vara en rätt vanlig art omkring Örebro samt ut- 

 efter Hjälmarstränderna och fann den sistlidna sommar också 

 vid Mar.=;jön i Östergötland. 5. fornicatus slutligen anses ju 

 överallt som en sällsynthet, och på de tre platser jag funnit 

 den, vid lergravar strax söder om Örebro, vid Markkärret 

 samt på Östra Sundholmen, förekommer den karakteristiska 

 arten också mycket sparsamt. JOHANNSEN säger i »Dan- 

 marks rovbiller», att S. fornicatus träffas »paa sumpet 

 Skov- og fugtig Mosebund ved Roden av Planter og under 

 Lov», och under dessa omständigheter har jag funnit över- 

 vintrande ex. Under den tid, dä S/^;///5-- artern a äro livligast 

 i rörelse, eller i början av juni månad, har jag träffat S./i?/';//- 



