ORSTADIUS: ANTECKNINGAR OM FJÄRILAR I KRONOBERGS LÄN. 73 



har exemplar, som ej äro avflugna. SorJiageniella har i fram- 

 vingens framkant i snedstreck' och 4 tydliga hakar under det 

 att siiffiisclla har i snedstreck och endast 3 hakar. Bägge 

 arterna hava dessutom tre från den svarta punkten i ving- 

 spetsen utgående svartaktiga strålar. Hava fjärilarna flugit 

 någon tid, blir teckningen i vingspetsen lätt otydlig, de mörka 

 spetsstrålarna och yttersta framkantshakarna bortnötas och 

 de bägge arterna bliva dä utan mikroskopisk undersökning, 

 särskilt av ribbförgreningen, nästan omöjliga att säkert skilja 

 från varandra. Den tredje arten av släktet ifråga, saligna Z., 

 som även skall finnas i Sverge, har visserligen samma antal 

 framkantshakar och samma ribbförgrening som sorliageniella, 

 men den sistnämnda artens framvingar äro i de flesta fall i 

 inre hälften glänsande helvita utan längsgående teckningar, 

 under det att saligna har två från vingroten utgående, något 

 böjda, i bägge ändarna nästan sammanstötande, bronsbruna 

 längslinjer i vingens mitt, vartill kommer, att salignas larver 

 aldrig anträffats minerande å andra växter än smal- och glatt- 

 bladiga ^^//.r-arter, då sorJiageniella däremot uteslutande hål- 

 ler sig till Popîilns trcvinla (och möjligen Populus alba) så- 

 som värdväxt. Beträftande sujfuscllas minor förekomma de 

 ej på Populus tremula och Populus alba, utan endast på 

 andra Populus-'àvX.er. Detta enl. L. LÜDERS, som i en år 

 1900 publicerad avhandling »Beitrag zur Kenntnis der Lepi- 

 dopterengattung Phyllocuistis-» givit fullständiga beskrivningar 

 på de tre arterna och särskilt på den då nyupptäckta sorJia- 

 geniella. Visserligen har jag ej, oaktat trägna efterforsk- 

 ningar i somras, lyckats att finna suffusellas minor å asp, men 

 jag är ändå hågad draga i tvivelsmål riktigheten av LÜDERS' 

 uppgift, att denna arts larver ej minera i aspbladen, då siif- 

 fusella ej torde vara vidare sällsynt hos oss, där ju tronula 

 är den enda vilt växande Popuhts-'HW.en och andra (odlade) 

 popplar ej äro särdeles allmänna. Närmast till hands ligger 

 därför att antaga, att även siijfusella, åtminstone här i landet, 

 håller sig till aspen såsom näringsväxt. Efter SpulERS upp- 

 gift, att denna arts larver minera i blad av Populus tremula, 

 får man dock ej rätta sig, då denna uppgift tydligen är häm- 

 tad från Heinemanns »Die Schmetterlinge Deutschlands und 

 der Schweiz», vilket verk tillkom längt före LÜDERS klar- 



