JANSSON: COLEOPTERA OCH HEMIOPTERA I ÖSTERGÖTLAND. 1 97 



liar einellertid i ex. också frän Närke, taget under_ håvning i 

 gräset i Stora Mellösa socken i närheten av gamla lövträd. 

 Här vid Byle fanns den rätt talrikt i barkspringorna på 

 nämnda asp, i larver och i imagines. 



Av aspföredragande skalbaggar, som anträffades i samma 

 skogshage, är vidare att nämna Agathidiiü)i nigripcnne 

 KUGEL., Dadobia iuiniersa Er., Cerylon deplanatwn Gyll., 

 Pedlacus de pressais HERBST samt I ex. av Poecilonota vario- 

 losa Payk., som solade sig på stammen av en gammal asp, 

 ett fynd som en samlare sätter värde pä, ,då det numera ej 

 är alltför ofta, som någon av våra större praktbaggar ses i 

 våra skogar. Beträffande AgathidiJim nigripenne säger Reit- 

 TER i Fauna Germanica, att den förekommer »unter 

 verpiizten Nadelholzrinden». Här uppe i Norden föredrager 

 den emellertid avgjort asp, och jag har någon gång funnit 

 arten på björkstubbar men aldrig på barrträd. Men detta är 

 ej enda fallet, då coleopter- arter synas ha i vissa avseenden 

 olika levnadsvanor söder- och norrut i utbredningsområdet. 



Eken är det trädslag, som sätter prägeln på skogsdung- 

 arna kring östra delen av Marsjön, och den bildar även 

 slutna bestånd norr om sjön. De ståtliga träden voro emel- 

 lertid otacksamma för coleopterologen, då de voro väl be- 

 varade och ej erbjudit sårbara punkter för angrepp frän träd- 

 insekter. Stubbar funnos emellertid sedan senaste avverk- 

 ningen, och på dessa hade framvuxit en art trädsvamp, verk- 

 liga jättesvampar av någon tickart. De färska av dessa hade 

 attackerats av ett otal av Gyrophœna lœvipennis Kr. och G. 

 na)ia Payk. samt även mera sparsamt G. viininia Er., som 

 Grill endast upptager för Skåne (Thoms ) men som går åt- 

 minstone så långt upp som till Närke. Gyropha;norna synas 

 i allmänhet helst slå ned på färska svampar i full växtkraft 

 och efterträdas, då dessa ruttnat eller torkat, av andra skal- 

 baggsläkten. Dylika torra trädsvampar, sannolikt flera år 

 gamla, funnos i stora bruna — svarta gyttringar på ekstub- 

 bar i skogen här. Svamparna lossades försiktigt frän vid- 

 fästningspunkterna och uppsamlades i strykhåven samt upp- 

 togos därpå i smärre portioner och söndersmulades över ett 

 vitt papper. Vad som då först och främst kom till synes 

 var en stor och snabbt flyktande samling ScapJiosonia. Jag 



