208 ETNOMOLOGISK TIDSKRIFT IQlS. 



och pistillens märke befinna sig. Även om också benen vid 

 pollen-insamlingen komma till användning, är ju deima ställ- 

 ning förmånligare än den med buken nedåt. 



Att ståndarknapparnas läge under den valvlika överdelen 

 av kronan hos labiater och andra växter gör frömjölet mindre 

 lätt åtkomligt för blombesökande insekter än i blommor, där 

 ståndarna sä att säga öppet erbjuda sig till underlag för in- 

 sekterna, säger sig självt och framhålles också av H. MÜL- 

 LER i hans arbete -»Die Befnichtiuig der Bltnnejt durch In- 

 sekten und die gegenseitigen Anpassungen beider-}, (Leipzig 

 1S73). Han skriver nämligen (sid. 440): »Die Bergung der 

 Staubgefässe unter einem gewölbten Regendache (/r/j, die 

 meisten Labiaten) hindert zwar nicht, beschränkt aber in 

 hohem Grade die Ausbeutung des Pollens durch die Be- 

 sucher; Käfer finden denselben gar nicht, von Dipteren ver- 

 stehen nur einige einsichtigere, besonders Rhingia, den so 

 geborgenen Pollen zu gewinnen, von Bienen zahlreichere». 



Den av ÅIegachiIe-h.onoxx\3. tillämpade metoden för över- 

 vinnande av dessa av MÜLLER poängterade svårigheter för 

 överförande av frömjöl i dylika blommor synes vara ett syn- 

 nerligen vackert exempel pä anpassningsförmåga. För öv- 

 rigt har det sitt intresse, att MÜLLER här just nämner Iris 

 och labiater, de blommor beträffande vilka mina iakttagelser 

 gjordes. 



Intressant hade det varit att konstatera, huru hanarna 

 av Megachile, vilka ju liksom andra bins ^^ icke insamla 

 pollen och också sakna bukborst, skulle förhålla sig vid be- 

 sök i blommorna, men hanarna synas åtminstone på plat- 

 serna för mina iakttagelser vara betydligt sällsyntare vid 

 blombesök än honorna, och ehuruväl jag såg några ef ef på 

 andra blommor, har jag hittills ej lyckats ertappa någon cT 

 av MegacJiile i Iris- eller Dracocep^lalunl-h\o\\'\\\'\o\■\^^.. 



Megae/ii/e-honans tillvägagångssätt avvek från andi a api- 

 ders, vilka besökte nämnda blommor. Det var av med 

 benen polleninsamlande släkten endast det vanliga honungs- 

 biet, Apis viellifica L., samt humlor, vilka här betedde sig 

 på samma sätt som vid skattandet av honung i andra slutna 

 blommor, d. v. s. helt enkelt kröpo in med buken nedåt och 

 sträckte sugsnabeln ned i blombottnen till honungsgömmet. 



