2 14 ENTOMOLOGISK TIDSKRIFT XQ18. 



Megachile vända sig till korgblomstriga växter, enligt Reuter 

 de blommor, som förnämligast uppsökas av gastrilegiderna, 

 alldenstund nämligen dessa bäst ägna sig till den genom 

 vridningen av kroppen åstadkomna avskrapningen av pollen 

 med bukhåren. De composister, vilka här synies vara mest 

 uppsökta av Megachile, voro den med stora gula blomkorgar 

 lockande Centaurea inaciocepJiala Muss. PusciiK. samt Hele- 

 niwii aiiUuiinale L. och en blå utländsk Engeron-?LVt. På 

 Centan rea -h\ommdiVi med smäblommornas uppstående, för 

 släktet ovanligt länga kronblad, intager Megachile, allt under 

 det hon snabbt flyttar sig frän småblomma till smàblr)mma, 

 en nästan lodrät ställning, varvid man tydligt kan se, huru- 

 som den ur småblommorna utskjutande cylindern av stån- 

 dare och pistill skrapar mot bukhåren. I andra trädgårdar 

 har jag pä eftersom maren sett Megachile utvälja särskilt de 

 stora blomkorgarna hos Innia heleniuin L. och Onopordon 

 Acanthium L. samt även de ansenliga blomkolvarna hos 

 Dipsacits laciniahis L. 



Även leguminosister uppsökas emellertid av Megachile. 

 Utom pä lupiner har jag sett Megachile ligniseca på blom- 

 morna av Lathyrns latifolhis L. Pä fjärilblomman beter sig 

 Megachile såsom andra apider, trycker med benen med kraft 

 ned vingarna och kölen, under det den stöter huvudet mot 

 seglets bas, varvid man ser hurusom pistillen och topparna 

 av de sammanväxta ståndarna blottas. Då hos Lathyrns 

 latifolms emellertid pistillens långsträckta, på insidan håriga 

 märke är vridet snett at sidan (alltid åt höger från blom- 

 skaftet räknat), stöter det icke mot biets buk utan glider 

 förbi om sidan av detsamma med den håriga sidan vänd 

 snett utåt, och någon befruktning av blomman med tillhjälp 

 av Megachile' s bukhår åtminstone torde icke komma till 

 stånd. 



I detta sammanhang några ord om ett förhållande be- 

 träffande färgen hos en del bins pollensamlingsapparat, vil- 

 ket H. Müller berör. Han gör nämligen gällande, att hos 

 bl. a. Megachile honornas bukhår erhållit samma färg som 

 frömjölet i de blonmior, som av dem ivrigast besökas, ett 

 fenomen över vars uppkomst han också giver en hypotes. 

 Möjligen menar han detta i största allmänhet, så att buk- 



