Jansson: megachile-honans pollen- och honunginsamling. 215 



håren i enlighet med frömjölets vanligen gulaktiga färg er- 

 liälHt en ljusare och bjärtare kulör än djurets behåring för 

 övrigt. Men om meningen är att t. ex. Megachile ligniseca, 

 som har gulbiuna — rödbruna bukhår, skulle ivrigast uppsöka 

 blommor med lika färg hos frömjölet, så synes detta ej över- 

 ensstämma med verkligheten. De ÇÇ av Megachile ligniseca, 

 som jag iakttagit, ha alltid haft bukhåren fullsatta med pollen 

 av ljusare färg än dessa, och jag har sett arten i fråga 

 besöka t. ex. Dipsacns laciitiatus, vars blommor ha violetta 

 ståndare med vitaktigt fröstoft. Och Campanula carpatica och 

 C. mediiun, vilkas blommor synas vara särskilt omtyckta av 

 M. ligniseca, åtminstone inom området för mina iakttagelser, 

 ha ävenledes vitaktigt, något i grönt stötande frömjöl. Den 

 brandgula färgen hos pollenet av en del composister, som 

 arten besöker, synes mest överensstämma med bukhårens 

 färg hos M. ligniseca. Men så finnas ju också arter av 

 Megachile och Osniia o. s. v. med mörka — svarta bukhår, och 

 dessa arter torde väl också vara huvudsakligen hänvisade till 

 blommor med den sedvanliga gulaktiga färgen hos frömjölet. 

 Och beträfifande Megachile argentata F., vilken har vita buk- 

 hår, meddelar H. MÜLLER själv, att han funnit honan av den- 

 samma pä blommor av Hieracinni unibellatuiu L., som har 

 gult frömjöl. 



