DOUGLAS melin: nagra tankar om mimicry. 24 t 



»The colours of many animals seem adapted to their pur- 

 poses of concealing themselves, either to avoid danger or to 

 spring upon their prey.» Och i sitt arbete 'South Africa' 

 säger Francis Galton 1851*: »Snakes and lizards are the 

 most brilliant of animals; but all these, if viewed at a dis- 

 tance, or with an eye whose focus is adjusted, not exactly 

 at the animal itself, but to an object more or less distant 

 than it, become apparently of one hue and lose all their 

 gaudiness. No more conspicuous animal can well be con- 

 ceived, according to common idea, than a zebra, but on a 

 bright starlight night the breathing of one may be heard 

 close by you, and yet you will be positively unable to see 

 the animal. If the black stripes were more numerous he 

 would be seen as a black mass; if the white, as a white one; 

 but their proportion is such as exactly to match the pale 

 tint which arid ground possesses when seen by moonlight.» 

 Men det var först genom Charles Darwin's teori om det 

 naturliga urvalet jämte mimicryläran, som intresset för 

 hithörande studier mera allmänt grep omkring sig. Och med 

 det nya intresset följde en ny litteratur, vilken för närvarande 

 är nästan oöverskådlig. 



Man skiljer numera först och främst mellan allmän och 

 speciell likhet. De båda uttrycken, som äro en direkt över- 

 sättning av engelskans general och special resemblance, mot- 

 svara tyskans schützende Färbung och schiitseîide Ähnlichkeit. 

 Jag skall i det följande giva några exempel. 



Inom den norra polarzonen och flera andra trakter med 

 liknande klimat äro fåglar och däggdjur ofta klädda i en vit 

 dräkt. Detta gäller isbjörn, fjällräv, hermelin, hare, fjälluggla, 

 fjällripa och snösparv m. fl. djur. Denna dräkt bibehålles i 

 allmänhet året om, där snön ligger mer eller mindre stän- 

 digt. Moschusoxen däremot, som förekommer ända upp 

 emot polen, förblir överallt mörk. Detta förklaras med att 

 han lever i stora hjordar, varigenom han är bättre skyddad 

 mot sina fiender. Även renen blir bara vit ovantill. 



Inom mildare breddgrader, som t. ex. på Alperna och 

 i norra Europa, där snön smälter under sommaren, bliva 

 fjällräv, hare, hermelin och fjällripa m. fl. bruna under denna 



' S. 187. 



