244 ENTOMOLOGISK TIDSKRIFT I918. 



del författare även föra de s. k. natt- och kristalldjuren. 

 De förra hava alla en mer eller mindre mörk eller spräcklig 

 dräkt och representeras av råttor, flädermöss, några apor 

 samt ugglor och nattskärror. Även de flesta geckoner, som 

 föra ett nattligt levnadssätt, äro, till skillnad från deras gröna 

 och brokiga daglevande anförvanter, gråbruna djur. Kris- 

 talldjuren finna vi huvudsakligast bland havets plankton. De 

 äro färglösa och genomskinliga, varigenom de sammansmälta 

 med mediet. 



Alla hittills givna exempel illustrera allmän likhet. Denna 

 består alltså i en viss färgharmoni med omgivande landskap 

 eller trängre ytor. Speciell likhet däremot består i en över- 

 ensstämmelse med enstaka, orörliga föremål såväl i färg 

 som form. Det gäller att dölja sin natur på ett sätt, som 

 inte ådrager sig fiendens uppmärksamhet. 



Som den lägsta form av speciell likhet brukar man räkna 

 maskering. Denna vana finnes bland kräftdjur och in- 

 sekter. Flera oxyrrhyncha krabbor såsom Hyas, Mala och 

 Pisa bekläda sin ryggsköld med alger, svampar, polyper och 

 mossdjur. Skinnbaggslarver betäcka sig ofta med smuts och 

 damm, och larven av florsländan (CJirysopa) fastklibbar huden 

 av utsugna bladlöss på sig själv. 



Så kommer jag till en läng rad av exempel, vilka äro 

 darvvinisternas stolthet. 



Manga mätarelarver (Geometrcc) likna genom sin egen- 

 domliga form och ställning kvistar och bladskaft. Jenner 

 Weir säger härom i 'Nature': »After being thirty years an 

 entomologist I was deceived myself, and took out my pruning 

 scissors to cut from a plum tree a spur which I thought I 

 had overlooked. This turned out to be the larva of a geo- 

 meter two inches long. I showed it to several members of 

 my family, and defined a space of four inches in which it 

 was to be seen, but none of them could perceive that it 

 was a caterpillar.»^ Ännu mer kvist- eller pinnlika äro de 

 bekanta stavgräshopporna (Phasniidœ), vilka hava en av de 

 mest underbara kroppsformer, som finnas i djurriket. De äro 

 smala och försedda med alla möjliga utskott, som ofta likna 

 sönderätna blad. Flera cikador, som leva pä taggiga buskar, 



^ Vol. 3, s. 166. 



