250 ENTOMOLOGISK TIDSKRIFT 1918. 



und ich habe einmal in einem Hühnerstall lange zugesehen, 

 wie ein Huhn nach dem andern auf eine solche Raupe, die 

 ich hineingeset'/,t hatte, losstürzte, um sie aufzupicken, in der 

 Nähe angelangt aber den schon zum Schnabelhieb bereiten 

 Kopf wieder schon zurückzog. Auch ein stolzer Hahn wagte 

 es lange nicht, auf das schreckliche Thier loszuhacken und 

 holte mehrmals dazu aus, ehe er sich zuletzt doch dazu ent- 

 schloss und einen kräftigen Schnabelhieb auf das Thier führte. 

 Nachdem einmal der erste Hieb gefallen war, war die Raupe 

 natürlich verloren.» Weismann och PoULTON anse emeller- 

 tid, till skillnad från flera andra författare, att skyddet i detta 

 fall inte bara ligger i de motsatta färgerna utan i en viss 

 likhet med ett ansikte, en orm e. d. F'enomenet borde i så 

 fall föras under nästa avdelning istället. 



Mimicry {pscudoscmatic colours). 



Under det att den speciella skyddande likheten avser 

 förväxling med ett orörligt föremål, som icke ådrager sig 

 en fiendes uppmärksamhet, bestar mimicry däremot i en lik- 

 het med ett rörligt föremål, som är väl känt och motbju- 

 dande för en fiende. Skyddsmedlet är synbarhet och hela 

 teorien grundar sig på de i det föregående nämnda varnings- 

 färgerna. 



Historik. 



Ordet mimicry' lär enligt Haask^ första gången hava 

 använts av KlRBV och Spence i deras 'Introductory Letters 

 to Entomology' 1816, ehuru inte i dess nuvarande bemärkelse. 

 Samma författare ansågo redan då att blomflugan Volucella 

 tack vare sin förklädnad kunde insmuggla sina ägg i humle- 

 bona. Många författare lade märke till s. k. 'mimetic ana- 

 logies', vilka vanligtvis förklarades genom )ttre inflytelser. 

 Bland dessa voro Mac-Leay och BoiSDUVAL. Den senare 

 säger i 'Species Général des Lépidoptères' 1836: > C'est une 



> 1893 il, s. 1. 



