DOUGLAS MELIX: NAGRA TANKAROM MIMICRY. 257 



den gleichen Nutzen ziehen; jede wird die Hälfte des Tri 

 butes sparen, den sie der jugendlichen Unerfahrenheit ihrer 

 Feinde zu briagen hat. Ist aber die eine Art häufiger, so 

 wird sich der Nutzen ungleich vertheilen, und zwar der ver- 

 hältnissmässige Vortheil, der für jede der beiden Arten aus 

 ihrer Aehnlichkeit erwächst, sich umgekehrt verhalten, wie 

 das Quadrat ihrer Häufigkeit.» 



Müller ansåg alltså, att varje insektätare måste lära 

 av egen erfarenhet vad som är ätbart eller icke. — Hans teori 

 utvecklades närmast av R. MeldolA, vilken använde den 

 som förklaringsgrund till de genomgående färgt}perna hos 

 skyddade fjärilgrupper. Denne säger härom: »Not only are 

 we now in possession of a consistent theory which enables 

 us to dispense with mysterious and 'unknown local causes', 

 but other groups of facts hitherto incomprehensible are ca- 

 pable of explanation. Thus the prevalence of one type of 

 marking and colouring throughout immense numbers of spe- 

 cies in protected groups, such as the tawny species of Da- 

 nais, the barred Heliconias, the blueblack Euplœas. and the 

 fulvous Acrœas, is perfectly intelligible in the light of the 

 new hypothesis.»^ 



Men det var först genom E. B. POULTON, som MÜL- 

 LERS teori fick sitt storartade uppsving. Denne framstå- 

 ende forskare gjorde en massa experiment över varnings 

 färgernas inverkan på insektätande djur, vilka han del- 

 vis publicerade i sitt intressanta arbete 'The Experimental 

 Proof of the Protective Value of Colours and Markings in 

 Insects in reference to their Vertebrate Enemies' 1887.^ Sedan 

 följde många alster av hans flitiga penna, av vilka det största 

 och mest kända är The Colours af Animals'.^ Han visar 

 sig här som en äkta darwinist och framlägger bl. a. det 

 färgschema, som jag utgick från i början av min uppsats. 

 Poulton's krafter räckte ej till för alla nödiga experiment 

 och iakttagelser, som hans snille fordrade, men han inspire- 

 rade vänner och bekanta i alla världsdelar, varigenom han 

 samlade ett väldigt material, vilket han delvis själv publi- 



' 1882, s. 425. 

 - Proc. Zool. Snc. 



