276 ENTOMOLOGISK TIDSKRIFT I Q 18. 



inom djurriket i tropikerna, men jag skall, innan jag vidrör 

 dessa, först nämna några exempel ur vår egen fauna. 



När jag i sommar besökte Säterdalen, som är ovanligt 

 rik på växter och insekter, säg jag bland annat några honor 

 av Cyrtopogcvi lateralis, vilka från en bänk lurade på byte i 

 solskenet. På samma ställe uppehöllo sig även fîera individ 

 av rovstekeln Oxybeliis uniglumis, vilken, ehuru storleks- 

 skillnaden mellan arterna är betydlig, ganska mycket liknar 

 rovflugan. (Tavl. I, 17 o. 18.) Såväl stekeln som denna äro 

 nämligen delvis glänsande svarta med vita fläckar på bak- 

 kroppen. Likheten är desto större, som båda arterna hava 

 samma orörliga lur-ställning under väntan på byte. 



Bland små snår av ungasp och björk uppehåller sig ofta 

 en spenslig rovfluga, som heter Dioctria flavipes. Hon sitter 

 på bladens översida och spejar efter rov samt gör då och 

 då en sakta flyktsväng. Pa samma lokal förekomma även 

 flera ichneumonider, vilka likna den förra (tavl. I, 19 o. 20). 

 Såväl flugan som steklarna äro smala och mer eller mindre 

 svartaktiga med ljusbruna främre benpar. De senares an- 

 tenner äro visserligen mycket längre än flugans, men detta 

 märks föga, emedan de ständigt hållas i rörelse. Insekternas 

 sätt att vara är emellertid ganska olika, ty under det att 

 flugan i allmänhet sitter stilla, så kila däremot steklarna med 

 nervös oro från blad till blad. Deras flykt är emellertid sä 

 lika, att man lätt kan förväxla dem. Bakkroppen hålles här- 

 under i ungefär samma lutning, och de långa bakbenen släpa 

 på samma sätt. Som Z>/ör/rm-arterna delvis leva av ichneu- 

 monider, anser PouLTON nu, att mimicry föreligger. 



I sitt arbete 'Predaceous Insects and their Prey'^ anser 

 denne författare förövrigt, att en sådan föreligger i stor ut- 

 sträckning mellan asilider och deras byten. Han framlägger 

 här som modeller till Z^///;7rt-arterna, Lasiopogon chictus och 

 Asilus crabroiiiforniis vardera Bonibus-d^xier, ett litet bi och 

 en stor gul mörkbandad aculeat. Om likheten i dessa lik- 

 som ovanstående fall skall hänföras till aggressiv eller pro- 

 tektiv mimicry, tycks vara litet svävande, men i ett tidigare 

 arbete^ anser PouLTON, att denna liksom fallet var med 

 Volucella bör räknas till den senare. 



^ 1906. 

 ' 1904- 



