DOUGLAS MELIN: NÂGKA lANKAK OM MLMICKY. 289 



rätt väl med den spillning, på vilken hon uppehåller sig. Jag 

 hänvisar förövrigt till alla gråa muscider. sarcophagider och 

 anthomyider, gulfärgade syrphider och grönskimrande do- 

 lichopodider, vilka mer eller mindre likna sin omgivning. 



Huru skola vi nu förklara dessa fenomen? Ja, även detta 

 blir säkerligen naturligast att göra genom levnadssätt och 

 yttre inflytelser. Dessutom tillkommer här ännu en faktor, 

 nämligen instinkten, vilken stundom föranleder flugan att 

 uppsöka en harmonierande omgivning. 



Att färgerna påverkas av yttre inflytelser visar, såsom 

 jag förut påpekat, de många genomgående färgteckningar, 

 som finnas hos former med liknande utveckling. Flera flugor, 

 vilka som larver leva i rödbruna, fuktiga stubbar och mult- 

 nande växtdelar, hava sålunda ofta utbredda röda och gula 

 färger. Hit höra t. ex, LapJwia flava och gilva, vedflugan 

 Xylophagus ductus, blomflugorna Xylota samt flera Scatophaga- 

 arter. — Snäppflugorna Leptis äro genomgående gulbruna. 

 De flesta asilina rovflugor, som genomgå sin utveckling i 

 jorden, äro mer eller mindre gråa o. s. v. Vilken faktor, 

 som härvid spelar största rollen, är naturligtvis svårt att av- 

 göra, men det är inte omöjligt, att teorien om den s. k. 

 'färgfotografien' i flera fall kan tillämpas. 



Det, som gör att flera olika flugor överensstämma i färg 

 med sin omgivning, är emellertid ofta en ren tillfällighet be- 

 roende på deras levnadssätt. Laphria gilva och Leptis- 

 arterna uppehålla sig sålunda lämpligast på trädstammar i 

 och för sin jakt på smärre insekter. Att den förra arten 

 härvid döljer bakkroppens röda färg med vingarna beror på 

 rent morfologiska orsaker. Asihis crabronifonnis jagar bäst 

 sitt byte frän marken. Scatophaga stercoraria däremot uppe- 

 håller sig verkligen på liknande gödsel, vari hon genomgår 

 sin utveckling. — I samband med detta vill jag även påpeka, 

 att väderleken, som Aigner-Abafi framhåller, stundom kan 

 inverka på omgivningarnas likhet. Den ovannämnda Laphria 

 gilva sitter nämligen särskilt mycket på tallstammar under 

 mulna och regniga dagar. 



Att instinkten, som DOFLEIN anser, spelar en viss roll 

 vid skyddande likhet är mycket troligt, även om denne för- 

 fattare något överskattat dess betydelse. De gråa asilina 



