312 ENTOMOLOGISK TIDSKRIFT ICI 8 



7iaris Stich. (31), såvida icke «Z/^: nordiska »ör^//a:c//'^» -exem- 

 plar i enlighet med Stichel böra föras till aquilonaris . 

 Stichel anser nämligen, att vi ej hos oss ha den verkliga 

 arsilache. SnCHELS diagnos på var. aquilonaris lyder: »Ha- 

 bitu A. palis arsilaches minoris. Alae supra fulvae, signaturis 

 dilatatis, in area media anticarum nonnunquam confluentibus; 

 anticis subtus nigromaculatis, posticis nimis rubiginosis, mi- 

 nns argenteo-maculiferis, fascia discali transversa ochracea 

 nigrofimbriata angustissima». Vai-. aqjulonaris Sricil. anföres 

 av Rangnow (13) från Luleå och Boden. Även/, lapponica 

 Stgr. jämte övergångar togos vid Torne träsk, likaså exem- 

 plar med samma utseende, som Lagerberg (17) beskrivit i 

 Ent. Tidskr. Att med full visshet kunna avgöra, till vilken 

 form ett palcs\ndi\\\å hör, bjuder stora svårigheter, då som 



Fig. 



Argynnis pales f. radiata Nordström. Den högra 

 bilden nat. stod. Foto O. Halldin. 



sagt teckningen är synnerligen variabel; även grundfärgen 

 växlar, från blekgul till mörkt gulröd eller rödbrun; över- 

 sidans teckning, som oftast är särdeles kraftig, brunsvart till 

 djupsvart eller blåsvart, kan också mera sällan bestå av myc- 

 ket smala linjer och små fläckar, som då oftast motsvaras 

 av ingen eller ringa svartteckning på framvingarnas undersida. 

 En mycket avvikande, melanotisk Ç tog jag ^^j^ på syd- 

 slutningen av Päsisvare. Halvvägs mot trädgränsen fanns 

 här i björkskogen en sank äng med riklig vegetation av di 

 verse gräs och örter, a\- \'ilka särskilt Geraniîim silvaiiamis 

 blommor voro ett kärt tillhålll för selene, eup]irosy)ic och 

 pales. Jag tror mig här även ha sett ett exemplar av aglaja. 

 fastän jag ej lyckades fånga fjärilen. Den ovannämnda aber- 

 ranta $ (se fig. 2) hade som nyfångad en starkt blåsvart 



