F. nordström: SVERIGES DAGFJÄRILAR 313 



glänsande översida, den blåaktiga glansen har sedan till dels 

 försvunnit. Svartpudringen följer i stort sett vingribborna, 

 varigenom åtminstone framvingarna, särskilt mot utkanten, 

 få ett randigt utseende, men även partiet mellan ribborna är 

 svartpudrat, ehuru betydligt glesare, så att den rödgula fär- 

 gen lyser igenom, diskfläcken och en stor fläck mitt i disk- 

 fältet äro helt svarta med suddiga konturer, mittersta fläck- 

 raden och den därutanför belägna punktraden kunna ännu 

 svagt skönjas, fläckraden nära utkanten är försvunnen och 

 själva utkantens svarta fläckar äro radiärt förlängda inåt mit- 

 ten, där de försvinna i mittersta fläckraden; vingfransarna, 

 utom mitt för ribbändarna, där de äro svarta, äro gulvita, 

 så ock vingpartiet närmast innanför dem jämte en strimma 

 i vingens framhörn. Bakvingarna äro till största delen svär- 

 tade, intensivast svarta äro de tjocka, långsträckta fläckarna 

 kring ribbändarna; rödgula äro: framkanten utom vid basen, 

 fälten 5 — 7 i sin inre tredjedel, en rad otydliga fläckar nära 

 utkanten, innanför de trekantiga fläckarna, som sammansmält 

 med utkanten, samt slutligen en långsträckt fläck i analhörnet; 

 vingfransarna som på framvingarna. Pä undersidan äro fram- 

 \ingarna av normal färg med tvärribbans fläck och en fläck 

 i diskfältets mitt svarta, ribbändarna 4—6 brett pudrade med 

 mörkt rödbrunt; bakvingarna äro undertill gula, av samma 

 färg som hos /'. isis, med stora »silver»-ytor, dessa äro: in- 

 nersta delen av fältet 8, inre tredjedelen av fältet 7, hela 

 diskfältet utom en suddig mittfläck av glesa svarta fjäll (det 

 enda jämte en liknande skuggfläck i inre delen av fältet i c, 

 som återstår av inre mellanfältet) innersta delen av fältet i c 

 samt en rad långsträckta, mot framkanten i längd tilltagande 

 utkantsfläckar i fälten i b — 6; ribborna 2—5 mot utkanten 

 med breda kanter av rödbruna och svarta fjäll; av yttre mel- 

 lanfältet finnes kvar några suddiga, mörkt rödbruna fläckar. 

 Om denna aberration ej förut är benämnd, föreslär jag för 

 densamma namnet radiata. Den påminner, vad översidan 

 beträffar, något om var. inducta Sandb., såsom SANDBERG 

 (19) själv beskriver densamma. Men den ^ från Karelen, 

 som Sahberg beskriver och avbildar (18) och räknar till 

 inducta, skiljer sig från denna genom bakvingarnas översida, 

 som på hans exemplar ha hela yttre hälften normalt färgade. 

 Båda ovanstående former ha vingarna undertill tecknade som 



