F. nordström: SVERIGES DAGFJÄRILAR 



319 



f^.. 



#*^.v 



vitaktig, av de svarta vingribborna genomskuren fläck, upp- 

 tagande innersta fjärdedelen av fälten 4 — 7, noga motsva- 

 rande främ.re delen av mittbandet å vingarnas undersida (b, 

 c, d, e och k); den utanför mitten belägna punktraden sällan, 

 såsom å framvingarna, bandformad, utan med isolerade fläc- 

 kar, det rödgula fältet, vari dessa 

 fläckar stå, kan även det, hos i- 

 övrigt mörktecknade individ, vara 

 i rätt stor utsträckning mörk- 

 pudrat (f, g och m); de härpå 

 följande bågfläckarna äro i all- 

 mänhet tjockare än å framvin- 

 garna, oftast förenade sinsemel- 

 lan och med utkanten genom 

 svartpudring i större eller mindre 

 utsträckning, varigenom bildas 

 ett brett kantband (c, f, g och 

 1); fransarna som å framvingarna, 

 längs inkanten alltid mörkare, 

 hos melanistiska former rödbruna 

 runt om. 



Vingarnas undersida (fig, 4) 

 är ljusare än översidan, fram- 

 vingarnas med samma teckning 

 som på översidan, men mycket 

 mattare, fläckarna i punktraden 

 matt rödbruna, stundom lätt Ijus- 

 pupillerade; bakvingarnas under- 

 sida längs framkanten smalt vit, 

 rotfläckarna i de flesta fall över- 

 pudrade med kastanjebrunt (d), av vilken färg även inre mel- 

 lanfältet är; detta har ibland i diskfältet en liten ljus fläck 

 (h); det smalare (d) eller bredare mittbandet vitaktigt eller 

 blävitt, ofta pudrat med kastanjebrunt i större eller mindre 

 grad, någon gång så starkt, att hela vingens inre yta blir 

 kastanjebrun, endast upplyst av mittbandets vita fläck i fältet 

 7, vilken aldrig nås av mörkpudringen; yttre mellanfältet i 

 inre tredjedelen kastanjebrunt, den vitaktiga ljusstrimman, 

 som i fältet 3 nästan alltid är avbruten, ofta synlig endast 



Fig. 4. Argynnis improba Btl. 

 Ç från undersidan, c och d 

 äro samma fjärilar, som i fig. 

 3 ha samma bokstäver. Nat. 

 storl. Foto. O. Halldin. 



