342 I-.NTOMOLOGISK IIDSKRIFT IQ I 8. 



tid med mera varmt och torrt klimat, en del av Ancylus-tiden. 

 På Öland finnas de på alvarmark. På Gottland fann jag Sp/ihi- 

 gonotus vara ett typiskt sanddjur, t. ex. vid Ljugarn i söder och 

 Irevik i norr, men lyckades, trots flera exkursioner till de mera 

 begränsade alvarområden, som finnas på ön, endast en gång där 

 uppdriva ett exemplar nämligen på Kopungsklint i Ardre. Vid 

 Hoburgen, där det största alvarområdet finnes, säg jag ej något 

 exemplar. Arten varierar mycket på Gottland och visar alla 

 övergångar till Sphiiigonotus cœnda?is L , av vilken den också av 

 Wahlgren förmodas vara en varietet. 



Acldalia violata, som även på Öland är en alvarform, är på 

 Gottland vanligen en sandform, men är även av Bohhman tagen 

 på ängsmark. 



Den här påvisade överensstämmelsen mellan kalkhedarnas 

 och sandfältens fauna bekräftas ytterligare av förekomsten inom 

 båda av Satyrus seinele var. tristis Wahlgr. Denna fjäril, som 

 beskrivits från Öland (Wahlgren, Neue Schmetterlingsformen, 

 Ent. Tidskrift 19 13), finnes talrikt och i typiska exemplar på 

 Hoburgen och på Kopungsklint samt även i flygsandsfältet Ulla 

 Hau på Få rön. 



Einar Kl ef beck. 



Itliytrichia laniellnris Eaton. För åtskilliga år sedan 

 gjorde jag i Uppsalatrakten ett fynd, som kanske kan förtjäna 

 att här omnämnas. Vid undersökning av Håga-ån strax nedan- 

 för Lurbofallet hittade jag i mängd en liten larv, som genom sitt 

 egendomliga utseende genast ådrog sig uppmärksamheten. En 

 närmare granskning av det f. ö. synnerligen karakteristiska dju- 

 ret har givit vid handen, att det tillhör ovanstående art, vars 

 larv först har blivit beskriven av Richters 1902.^ 



Larven av detta djur tillhör uteslutande rinnande vatten, där 

 den lever bland vegetationen. I bärgbäckar synes den likväl ej 

 förekomma-, utan vistas endast i de mera lugnt flytande låglands- 

 bäckarna. För sin trevnad fordrar den likväl verkligt rinnande 

 vatten, och man träffar den aldrig i större åar, där vattnet vid 

 stränderna är så gott som stagnerande. Sålunda är den inga- 

 lunda utbredd i hela Håga-ån utan uteslutande inskränkt till de 

 ställen, där ån är grundare och därför får ett hastigare lopp, 

 såsom t. ex. är fallet med den nyssnämnda Lurbolokalen. Den 

 förekommer där bland Fontiualis, i vars bladvinklar larverna ofta 



' F. Richier's, Beiträge zur Kenntnis der Fauna der Umgebung von 

 Frankfurt a. M. \'IIL Die Larve von IthytricJüa hu/ieHaris Eat. — Ber. 

 Senckenb. Naturf. Gesellschaft 1902. — Klapâlek har f. ö. redan 1897 

 lämnat en, ehuru mycket ofullständig, beskrivning av ifrågavarande larv. 



2 Den är t. ex. ej upptagen i P. Steixmakx's arbete: Die Tierwelt 

 der Gebirgsbäche. — Annales de Biologie lacustre, Bd. II, 1907. 



