﻿o. RINGDAHL: ÖVERSIKT AV DE SVENSKA HVDROPHORUSARTERNA. I 3 



en dags samlande infånga ej mindre än 7 arter: ncbiilosiis. 

 albiccps. iiiagniconiis, inkans, borcalis. gcniinus och en art, 

 som jag ej funnit beskriven. Av dessa höra de fem arterna 

 till /?i/>uncuïù/sgvuppen, vilkens flesta representanter synas 

 höra hemma i landets nordligare delar. BECKER anför i sitt 

 arbete flera för landet nya arter, och om dessa medtagas 

 jämte egna fynd och förut kända blir artantalet i vårt land 

 17, men det är sannolikt, att ytterligare flera komma att 

 träffas här. 



Som vanligen är fallet, äro även inom detta släkte han- 

 narna lättast att bestämma. Honorna till flera närstående 

 arter äro ytterst lika varandra. Nedanstående översikt gäller 

 endast hannarna, och för de arter, jag ej själv samlat, har 

 jag använt BECKERS och Freys bestämningstabeller. 



Hannar: 



1. Vingar i främre delen med talrika fläckar, 



nebulosns Fall. 

 Arten är utbredd över hela landet men är troligen säll- 

 syntast i de sydliga landskapen. 



— Vingar utan eller endast med 2 punktformiga fläckar. 2. 



2. Vingar med 2 små runda fläckar. 3. 

 • — Vingar utan fläckar. ii. 



knöl. 



3. Framlår pä undersidan nära spetsen med en liten 



4- 

 Framlår utan knöl. 5. 



4. Ansikte tämligen långt och smalt, nästan helt vit- 

 glänsande, endast obetydligt grönaktigt under antennerna, 

 framlår på undersidan ganska långhåriga, vingar klara med 

 små och svaga fläckar. albiceps Frey. 



Funnen av mig i Skåne vid kusten, sällsynt, vid Luleå, 

 i Jämtland och i Lappland. På fjället Nuolja fann jag den 

 även i den alpina regionen c:a 1000 m. ö. h. 



— Ansikte ganska kort och brett, ovan mitten till största 



