﻿50 KNTOMOLOGISK TIDSKRIFT I919. 



hos OSS. Bernhauer påpekar i sin Fauna, att alla Oxypoda 

 iiidufa frän Skandinavien äro Sknlitzkyi. 



Oxypoda funebris Kraatz. Denna art är ej sällsynt 

 tillsammans med procenila Mannh. i sumptrakterna kring 

 Skogstorpet i Ragunda. Egentligen är den redan ofientlig- 

 gjord från Sverige (Närke, Akton Jansson), men enligt 

 meddelande i brev är uppgiften, som stödde sig på Reitter's 

 bestämning, felaktig. 



Atheta alpestris IIeer. Från Storlien, där jag under 

 en dags uppehåll den 7 sept. 191 5 var i tillfälle att sålla en 

 liten stund i omedelbar närhet a\' järnvägsstationen, med- 

 fördes ett ex. av denna art. 



Den tillhör naturligtvis hela Sveriges fjälltrakter, eftersom 

 den väster om Kölen är utbredd från söder till nord. 



Tachyporus pulchellus Mannh. Denna art är ej säll- 

 synt i sumptrakterna i Ragunda. Jag har tagit den aug. — 

 sept. 191 5 — 1918 allmänt kring Skogstorpet. 



Den är vitt utbredd i Norge och Finland, och detsamma 

 torde förhållandet vara hos oss. 



Tachiuus Miinsteri LuZE. Av denna vackra art, som 

 hittills förelegat blott i ett fåtal ex. från Norge, togs i rutten 

 svamp i slutet av aug. till början av sept. 191 8 vid Skogs- 

 torpet i Ragunda ett 60-tal e.xemplar. 



Med avseende pä könskaraktärerna synes arten variera 

 högst betydligt, i synnerhet $. Skåran i 8. ryggsegmentets 

 mittstycke är ibland lika djup som sidoskårorna, ibland blott 

 hälften, ibland utgöres den blott av en liten utskärning bil- 

 dande tvä små korta taggar. Dessa senare ex. stämma så- 

 ledes med den östsibiriska arten elegans Epr. 



IMand materialet fanns även en J*, där 8. ryggsegmentets 

 mittstycke bildar tydliga vinklar med sidostyckena. I övrigt 

 liknade den fullkomligt de andra exemplaren. Detta ex. 

 skulle således även vara en elegans Efp. 



I en not i sin beskrivning framhåller LuZE dessa arters 

 stora likhet med varandra samt möjligheten av gemen- 



