﻿DAVID LJUNGDAHL: NÅGRA PUPPBUSKRIVNINGAR. 



117 



av det io:de segmentet utan skulptur; det senare på ryggen 

 skilt från det Qide av en djup fåra, i framkanten grovt tandat 

 och på vardera sidan med en djup snedfåra; på undersidan 

 vid cremasters bas tvenne kuddliknande förhöjningar. And- 

 hålen, som hava skarpa, upphöjda, mörkbruna kanter, äro å 

 segmenten 5 — 8 nästan vårtlikt utstående; mellan bakkanten 

 och andhålen å segmenten 4 — 7 — (8) finnas oftast en liten 

 vårta. Abdomen med enstaka, korta här, som utgå från i 

 spetsen tilltryckta vårtor av omgivningens färg. Cremaster 

 (fig. yi) av puppans färg, tvärt avsatt mot segmentet, kort 

 och bred, på rygg och sidor finrynkig med rynkorna till en 

 del nedlöpande på segmentets ryggsida; utspärrat delad i 



Fig, 74. Emaiurga atomaria L. Puppans bakända. 

 Teckn. av förf. 



tvenne korta, grova, blanka tornar, som vardera i spetsen 

 bära ett kort, vasst borst. Material 24 exemplar. 



Ematurga atoniaria L. — Puppan (fig. 55) klart brun 

 — rödbrun, med något grönaktiga vingar, 8— 11 mm. lång, 

 drygt 2 '/2 ggr sin bredd, cremaster ej inberäknad, spolfor- 

 migt — koniskt avspetsad från. 5:te till det sista brett av- 

 rundade abdominalsegmentet. Vingarna och de mycket breda 

 (bredare än frambenens tibier), glest och grovt tvärrefflade 

 antennerna nå fjärde abdominalsegmentets bakkant; maxillerna 

 och de särdeles smala mellanbenen, vilkas tibier ej nä fram 

 i jämnhöjd med ögonens bakkant, vanligen lika långa och 

 oftast något kortare än vingarna; frambenen, vilkas lår ej 

 synas, hava de ej ansvällda tibierna kilformigt inskjutande 

 mellan ögon och antenner och äro mycket långa, i det att 

 de nå omkring ^/e av maxillernas längd; palperna ej synliga; 



