﻿122 ENTOxMÜLOGISK 'Jl DSKRIFI' IQIQ. 



77. Skala, H., Ei-Beschreibungen. Entoni. Jahrb. XXI. 1012. 



78. , Lepidopterologische Beiträge. Internat. Ent. Zeit- 



schr. III. 



79. Slevogt, B., Die Grossfalter Kurlands, Livlands, Estlands 

 u. Ostpreussens. Arbeiten d. Naturf.-Ver. zu Riga. Neue 

 Folge XII. Kiga ig 10. 



80. Spakke-Schneider, J., Lepidopterfauna'en på Tromsoen og i 

 naermeste omegn. Tromsö Mus. Ärsb. 15. 1893. 



81. , Sydvarangers entom. fauna. 2det bidrag. Lepidop- 



tera. Ibid. 18. 1895. 

 82. Strand, E., Beitrag zur Schmetterlingsfauna Norwegens I. 



II. III. Nyt Mag. f. Naturvid. 1901, 1902, 1904. 

 83. , Zur Kenntnis von Erebia ligca L. und eitryak Esp. 



Arch. f. Naturgesch. 81 Jahrg. 1915. Abt. A. 



84. SuscHKiN, P., Ein Unterschied der Erebia ligea L. von E, 

 curyale Esp. Revue russe d'Entomologie XI. 191 1. 



85. VoRBRODT, Karl, und J. Müller-Rutz, Die Schmetterlinge 

 der Schweiz. I. Band. Bern 191 1. 



Erebia ligea L. Vår nordligaste form av denna art, 

 .som ju länge ansetts för var. adytc Hb., bör icke längre 

 räknas hit. Denna »var.» är nämligen en form av den i Syd- 

 tyskland förekommande euryale EsP. och förmodas av flera 

 författare (61. 57) t. o. m. vara egen art. Adyte skiljer sig 

 emellertid, i likhet med curyale, från ligca bl. a. genom från- 

 varon av de s. k. androkoniefläckarna (61.84), de av hanfjäll 

 bestående sammetsglänsande fläckarna, som ä översidan av 

 ef :s framvingar sträcka sig över mitten av fälten i a och i b 

 samt innersta delen av fälten 2 — 5 (2.44). Denna fläck är 

 hos $ av ligea, såväl som hos dess nordiska ras, konstant. 

 Den på Dovre i Norge förekommande //^r^?-formen, med vil- 

 ken vår nordliga ras i stort sett tyckes sammanfalla, har 

 Strand (82) givit namnet var. dovrcnsis. Typiska v. dov- 

 re?isis äro betydligt mindre än huvudformen, endast 40 mm., 

 de ha framvingarnas rödgula band delvis, bakvingarnas helt, 

 upplösta i runda fläckar, framvingarnas band når aldrig bak- 

 kanten; det vita bandet på bakvingarnas undersida finnes 

 alltid, om det också stundom är inskränkt till en fläck vid 

 framkanten; ögonfläcken i framvingarnas fält 3 å översidan 



