﻿N. A. kemner: de svenska arterna av släktet haltica. 145 



penistypen och i andra rummet övriga karaktärer. Beteck- 

 nande för försöket att endast delvis ta hänsyn till detta 

 organ är frän senare tid FowLER's bearbetning av de brit- 

 tiska arterna av släktet. Hans stora arbete^ företer en sam- 

 manblandning av olika arter och gör exempelvis den på 

 »young hazels» levande, ljust metallgröna arten till ainpelo- 

 phaga GUER. (358), oaktat en undersökning av penis otvivel- 

 aktigt genast skulle visat, att den bör heta brcvicollis FOUDR. 

 En svårighet med denna karaktär är emellertid, att ha- 

 narna inom släktet efter allt att döma äro väsentligen färre 

 än honorna. Sahlberg fann av sin nyligen beskrivna art 

 Efigsfrönir endast 3 hanar på 50 honor, en proportion, som 

 dock förefaller alltför hög för att vara fullt normal. Mera 

 än 30 à 40 % hanar kan man emellertid säkerligen icke 

 räkna, med. Följande tal har jag funnit hos några arter, som 

 stått mig till buds i något större antal från samma lokal och 

 tidpunkt. 



Saliceti Weise (i juli) . . . . 

 hrevicollis Foudr. (miirkta juli) 

 oleracea L. » au g. 



» (Ronneby) 



» (Lagklarebäck) . . 



Tydligen spelar emellertid tidpunkten för fångsten därvid 

 en ganska betydande roll likasaväl som tillfälligheter kunna 

 förskjuta resultatet. Sä fanns i ett insamlat material från 

 Hjällsnäs (coll. Ågren) på 21 exemplar oleracea ingen enda 

 hane under det att av 8 exemplar av samma art från Fjärås 

 (Ågren) icke mindre än 5 voro hanar. Vad tidpunktens be- 

 tydelse beträffar förmodar jag, att vid första framträdandet 

 pä våren det största antalet hanar visar sig, under det att 

 senare honorna äro lättare såväl att finna som att fånga pä 

 näringsväxterna. Efter de sista kläckningarna på hösten äro 

 tydligen proportionerna alldeles desam.ma som på våren ; 



1 Fov/LER, The Coleoptera of the British Islands. Vol. 4. 1889 — 90. 

 '■^ S.\HLBERG, JoHX, Till kännedom om Haltica Engströmi och dess 

 biologi. Ent. Tidskr. 1913, p. 261. 



10 — 1926S. Eniomol. Tidskr. Ârg. 40. Haft. 2 — 4 (1919). 



