﻿N. A. ke.mxer: de svenska arterna av släktet haltica. 157 



detta borde inbjuda till jämförelse med lythri WEISE, som i 

 penisformen star den mycket nära.^ En liten skillnad före- 

 finnes emellertid i karaktärerna, hämtade från den yttre kropps- 

 formen. Weise nämner bland dem för sin lytJiri om thorax' 

 framhörn y>a)ignlis anticis minimis, siibcallosis (1. c, p. 837), 

 under det att Sahlberg anför fiangulis anticis distincte callosis, 

 porrectis». Just på denna pnnkt råder emellertid någon olik- 

 het i tolkningen av lythri auct. och exempelvis Bedel (Fauna 

 Coléoptères du bassin de la Seine. Tom. 5, p. 181. 1889 

 — 1901) anför just de utstående framhörnen, som en karaktär 

 för lythri, liksom FoWLER (1. c, p. 356) anför detsamma för 

 arten från England. Lythri sensu strictu WEISE synes mig 

 därför lämpligen kunna tolkas som en varietet — jag kallar 

 den Weisci — med thorax' mindre utstående framhörn som 

 kännetecken. Att anse densamma för en särskild art, synes 

 mig mindre lämpligt, då penisformen icke ger något stöd 

 därför, enligt vad som anförts. Jag finner således följande 

 uppställning vara berättigad: 



lythri (AUBÉ) FoUDRAS 



=fr2iticola WEISE 

 Engströjui J. Sahlb. 



= lythri auct., nec FoUDRAS 

 var. IVcisei n. nov. 



= lythri WEISE. 



Efter denna utredning övergår jag till den svenska Eng- 

 strömi. Som Sahlberg beskrivit arten, och så som den förut 

 framställts under namn av lythri, är detta en medelstor, 

 vanligen djupt hid. Haltica-d^xt. De svenska exemplaren äro 

 genomgående djupt blå, men tvivelsutan finns här även den 

 mera gröna var. aenescens WEISE (Sahlberg's var d.) och 

 de övriga av Sahlberg omnämnda färgvarieteterna. Elytra 

 ha sin största bredd bakom mitten, ha små skulderbucklor 

 och äro oregelbundet punkterade. Att för arten ange något 

 bestämt om elytras punktering är tämligen lönlöst, då som 

 Sahlberg framhåller, den varierar ganska mycket. Thorax' 

 framhörn äro relativt stora men något nedböjda och därför 



' Sannolikt har den gamla skandinaviska felbestämningen av hvevicollis 

 som lythri misslett honom. 



