﻿N. A. KEMN1£K: DK SVIiNSKA ARTliRNA AV SLÄKTET HALTICA. I 59 



icke utvidgad, utan snarare obetydligt smalare, begränsad av 

 tvenne låga, jämnlöpande, svagt böjda åsar. Innanför dessa 

 åsar finnes vid var sida en lång smal fördjupning, som gör 

 att det mellersta partiet framträder som en ås mellan dem. 

 Ofta är själva mittlinjen fördjupad till en smal fåra. 



Sidopartierna äro i spetsen svagt fördjupade och där- 

 bakom tämligen kraftigt refflade. 



(En mycket närstående penisform har ampelophaga GUER., 

 som dock, efter vad jag funnit på ett par exemplar från 

 Mains, levererade av firman Staudinger, låter sig skiljas ge- 

 nom mindre väl avsatt men större spets och längden på de 

 åsar, som begränsa främre delen av undersidans mittparti. 

 Dessa äro liksom de fåror, som begränsa dem mediant, längre 

 än hos Engsfröiiii och framtill något mera divergerande. Det 

 speciella levvadssättet på vin begränsar även denna art.) 



Genom penisformen synes mig Engstrdini väl karakteri- 

 serad, och genom ett strängt fasthållande av denna karaktär 

 som artbegränsande förmodar jag, att utbredningen snart 

 skall vara fastställd. 



Beträffande levnadssättet uppgivas åtskilliga växter som 

 hemvist för Ijithri auct.' Säkerligen lever den på åtskil- 

 liga växter på fuktiga ängar, och en bestämd uppgift i denna 

 riktning lämnar Sahliœrg, som fann sin Engstrdini på Spi- 

 vaca ulniavia. 



Sahlberg beskriver även larven, som tydligen i allt 

 överensstämmer med larven till H. oleracar, som jag närmare 

 beskrivit och avbildat i mitt ovan nämnda arbete. I likhet 

 med vad som uppges i en del äldre beskrivningar av Haltica- 

 larver, anger Saiilberg antennerna vara 3-ledade (rätteligen 

 2-ledade), maxillarpalpcrna 4ledade (rätteligen 3-ledade) och 

 abdominaltergiterna 6 i stället för 5 i tvärraderna. Bortsett 

 från dessa olikheter i tolkningen av de föreliggande bildningarna, 

 synes mig inga vidare olikheter föreligga. I själva verket 

 kan man ju knappast heller vänta sig olikheter mellan så 

 närstående och svårskiljbara arters larvformer; särskilt som 

 de vad dessa arter beträffar ha ett mycket överensstämmande 

 levnadssätt. 



' De äldre svenska såväl som utländska uppgifterna, att »lythrii> skulle 

 leva på buskar, bero, som förut framhållits, på förväxling med brevicollis Fovdr. 



