﻿wahlgren: de europeiska pülaröarnas insektfauna. 3 



liöjd för fjällsluttningarnes arter, och beträffande dessa, »att 

 det är möjligt och till och med troligt, att några få af Spets- 

 bergens växter der kunnat bibehålla sig under istiden samt 

 att de sålunda icke behöfva hafva invandrat dit under den 

 postglaciala. Dock är det icke sannolikt, att detta antal 

 varit synnerligen stort, ty under istidens kallare klimat hafva 

 förhållandena för en dylik förekomst varit vida mindre gyn- 

 samma. Och då dertill kommer», fortsätter förf., »att Spets- 

 bergens flora icke har att uppvisa en enda för detta land 

 egendomlig art, blir antagandet, att dess flora skulle till nå- 

 gon del vara inhemsk, än mindre sannolikt.» 



Den åsikten, att polaröarna erhållit sin flora landvägen, 

 hyses också av KjELl.MAN, som avslutar sin studie över 

 »Fanerogamfloran på Novaja Semlja och Wajgatsch» [13] 

 med följande ord: »Man skulle visserligen kunna antaga, att 

 Saxifvaga aizoides. Arenaria ciliata och Aira alpina jämte 

 Cauipanida iiniflora inkommit till Novaja Semlja öfver hafvet 

 från Skandinavien, men då de liksom också Potoitilla sericea... 

 alla förekomma på Spetsbergen och Grönland, så torde det 

 vara sannolikare, att dessas förekomst på Novaja Semlja för- 

 skrifver sig från de mera aflägsna tider, då föreningsbryggor 

 existerade mellan dessa länder.» 



Däremot har Ekstam »med styrka framhållit, att Spets- 

 bergens mera exklusivt skandinaviska florelement mycket väl 

 kunnat invandra öfver hafsvidder af den omfattning, som nu 

 åtskilja ögruppen och den norska kusten» (citat efter Ser- 

 NANDER, »Den skandinaviska vegetationens spridningsbio- 

 logi» [23]). 



Att frågan om de europeiska polaröarnas insektgeografi 

 här efter ungefär 35 års vila å nyo upptagits till behandling 

 beror på två ting; dels synes den mig nämligen stå i nära 

 samband med frågan om det västarktiska eller förmodat in- 

 terglaciala utvecklingshistoriska elementet i Skandinaviens 

 fauna, varom förut i denna tidskrift varit tal [28], dels äro vi 

 numera tack vare det av RÖMER och SCHAUDINN utgivna 

 stora sammelverket »Fauna arctica» [22] i stånd ett få en 

 jämförelsevis god överblick av de ifrågavarande polaröarnas 

 insektfauna. Det är också huvudsakligen frän detta arbete, 



