﻿88 ENTOMOLOGISK TIDSKRIFT 1920. 



Hoiiskvwius-\2iVWQn saknar i motsats till CardiopJiorus-\z.x\ç.w 

 oceller, är sålunda blind, vilket ju också häntyder på phyto- 

 phagnatur. 



Förutsatt att CardiopJioriis ebeniiius-XzLV^jen ävenledes nor- 

 malt lever av växtföda, skulle för dess vidkommande knap- 

 past annat än gräsrötterna i tuvorna, där den träffas, kunna 

 härvidlag komma i fråga, då larverna som sagt aldrig anträf- 

 fades utanför de samma. Hr Henriksen är numera också, 

 meddelar han i brev, böjd för att anse- mandiblernas egen- 

 domliga bj^ggnad tyda pä att larven är växtätare, och fram- 

 håller såsom talande härför, att rena rovdjur utmärkas ge- 

 nom sickelformiga mandibler med skarp spets eller med en 

 skarp innertand men icke med utväxter, vilka icke direkt 

 kunna användas som en sax att klippa sig in i bytet med. 

 Hyslop förmodar också, att de spetsiga tänderna på insidan 

 av mandiblerna användas till att slita hål i växtvävnaden 

 vid ätandet. Huru som helst synes frågan om CardiopJionis- 

 larvens levnadssätt ej vara helt avgjord. Fortsatta under- 

 sökningar äro önskliga för att få full klarhet häri. En säker 

 metod, utförd av därtill kompetent person, vore ju under- 

 sökning av larvens tarminnehåll, en undersökning som ej 

 torde möta alltför stora svårigheter i betraktande av att man 

 på detta sätt lyckats få konstaterat vad sådana pygméartade 

 varelser som trichopterygiderna leva av. 



Att Cardiopliorus-\2iX\ç.VL i lång tid kan helt undvara föda 

 framgick av att larver, vilka förvarades i sand, vecktal utan 

 tillförsel av vare sig något ätbart ur djur- eller växtvärlden 

 befunnos reagera livligt vid oroande. 



Då emellertid i fångenskap det är svårt att återgiva de 

 naturliga betingelserna för larverna och dessutom som nämnts 

 en resa orsakade ständiga rubbningar, gingo de flesta lar- 

 verna under före förpuppningen. Att larverna voro sjuka 

 visade sig genom att kroppen på en punkt ungefär vid mitten 

 svartnade och där smalnade; larven blev allt orörligare, till 

 dess han slutligen dog. Dock fann jag till min glädje i bör- 

 jan av juli, att en larv dragit sig samman och svällt ut, tyd- 

 ligen kommen till stadiet omedelbart före förpuppningen. 

 Denna inträffade också ^/t. Ej förrän den 31 i samma månad 

 remnade puppan och en CardiopJionis ebenimis kom till synes. 



