﻿go ENTOMOLOGISK TIDSKRIFT ig20. 



heten försvinner. Hos levande larver av C. asellus skall 

 scutum vara ungefär kulforinigt, hos larver av C. ruficollis 

 kägelformigt. Med hänsyn till scutums form och längd synes 

 larven av C. ebeninus mest överensstämma med den sist- 

 nämnda. 



Det ovannämnda arbetet av J. A. HvSLOl' över Hori- 

 sto?!ofNS-\arvei-), »Notes on the habits and anatomy of 

 Hoyistoiwtus UJilerii HORN» (Proc. Ent. soc. Washington 

 XVII, 191 5) kom mig i handom först sedan jag nedskrivit 

 mina anteckningar över Cardiophonis ebeniu2is-\-à.x\ç.\\. Av 

 detta framgår emellertid, att vad HvSLOP funnit beträffande 

 Ho7'istonotus-\diVvens biologi överensstämmer med iakttagel- 

 serna över larven till C. ebeninus i huvudsak. Sålunda har 

 HvsLOP sett Honsto)iotiis-\2ir\Qn vid ställförflyttningen göra 

 rörelser med mandiblerna liksom cboiiiaisA^xven och anser 

 också, att därigenom skjuter larven sanden åt sidan. Mun- 

 delarnas borstbetäckning förmodar han även spela en roll i 

 så hänseende, i det de hindra sandkorn att intränga i mun- 

 kaviteten, 



I avseende på larvens ställförflyttning har HV.SLOP in- 

 tressanta förklaringar över funktionen hos de olika kropps: 

 delar, vilka därvid komma i bruk. Sålunda framhåller han, 

 att då larven skall tränga sig nedåt genom sanden, behåller 

 bakkroppen sitt fäste och hindras att tryckas bakåt tack vare 

 de retraktila, nu utspärrade analutskotten (vilka hos Horisto- 

 7toù(s-\a.rven äro fingerlikt grenade). Dä larven däremot rör 

 sig baklänges, sker det huvudsakligen genom verksamheten 

 hos framåt riktade, ävenledes retraktila ventralpapiller (också 

 tillfinnandes hos Cardiop/wrusAarven), och vilka, då mandib- 

 lerna och benen släppt sitt tag, hindra, att segmenten glida 

 framåt på det lösa underlaget. Pä hårt underlag kommer 

 också den borstbeklädda spetsen av nionde segmentet till 

 användning, då kroppen rör sig bakåt, i det den då böjes 

 ned och hugger tag ungefär som en ankarkrok. Då hela kroppen 

 är i rörelse nedåt, äro såväl ventralpapillerna som anallo- 

 berna indragna, så att ej motstånd därigenom uppkommer. 



Hyslop gör gällande, att I/or/sfonotus-\3.r\'çns kropps- 

 struktur och rörelser äro anpassade på ett beundransvärt sätt 

 för att hastigt kunna ändra läget i vertikal riktning i den 



