﻿IN MEMORIAM. 143 



Öppen för de många entomogeografiska frågor, som ännu 

 vänta på sin lösning. Somrarna 1918 — 1919 tillbringade han 

 delvis vid Torneträsk, varifrån han hemförde ett synnerligen 

 rikt och väl konserverat material, däribland en mängd för 

 vår fauna nya arter, förut endast kända från Finlands och 

 Norges arktiska områden. Som samlare var Sellman myc- 

 ket framstående. Med tanke på hur oändligt litet vi veta 

 om faunans sammansättning där uppe, om arternas frekvens 

 och uppträdande etc, är det mycket att beklaga, att Sell- 

 MAN ej fick tillfälle att själv bearbeta sina rika fynd. 



Förutom ovannämnda båda resor företog Sellman även 

 en del smärre samt tillbringade alltid vår och höst långa 

 tider på exkursioner, i vilka jag själv ofta deltog. De flesta 

 somrar vistades han dock i föräldrahemmet i Toresund, en 

 i coleopterologiskt hänseende rik och givande trakt, åt vars 

 undersökning rätt mycken tid ägnades. 



Genom Einar Sellman's bortgång har vår entomo- 

 logiska forskning gjort en kännbar förlust. De svenska yngre 

 coleopterologerna av facket äro lätt räknade, och vi behövde 

 så väl några fler, som höjde sig över den vanlige samlarens 

 stadium. Särskilt utmärkande för Sellman var hans grund- 

 lighet och kritiska läggning. En i viss mån beklaglig följd 

 härav var, att han aldrig kom att befordra sina rön till tryc- 

 ket; han kände alltid behov av att komplettera och utvidga. 

 Vid sin död hade han icke publicerat något. Emellertid har 

 han författat en uppsats över Brychhis, vilken möjligen be- 

 finner sig i sådant skick, att den framdeles kan publiceras i 

 vår tidskrift. 



De stora och värdefulla insektsamlingarna hava av hans 

 anhöriga frikostigt överlämnats till Centralanstaltens entomo- 

 logiska avdelning. 



Vi bevara i minnet ElNAR Sellman som en god kam- 

 rat och en ovanligt skicklig, initiativrik och energisk ento- 

 molog, av vilken vi hoppats mycket. 



O. Lundblad. 



