﻿RINGDAHL: DE SKÅNSKA STRANDDYNERNAS INSEKTFAUNA Q I 



Förteckningen upptager enligt översikten 527 arter, det 

 största antalet insamlade eller iakttagna vid Skälderviken 

 och Viken i nordvästra Skåne. Då det syntes mig vara av 

 intresse att veta, vilka arter, som äro mera utpräglat xero- 

 fila eller hydrofila, har jag i förteckningen betecknat dessa, 

 de förra med x de senare med h. Många arters rätta natur 

 är mig dock obekant, och därför har försöket blivit ofull- 

 ständigt och beteckningen för somliga arter möjligen felaktig. 

 Detta gäller kanske mest skalbaggarna, om vilkas hemvist 

 för många arters vidkommande jag är okunnig. Ej heller 

 har det varit så lätt att avgöra, vilka arter som böra anses 

 stenotopa, d. v. s. endast förekommande på dynerna. Dy- 

 nerna och de innanför liggande sandfälten hysa naturligtvis 

 många gemensamma former, och som stenotopa har jag be- 

 tecknat alla arter, om vilka jag vet, att de äro äkta flyg- 

 sandsdjur, d. v. s. ha sin typiska förekomst på flyg- 

 sand. Namnen på dessa äro i förteckningen tryckta med 

 grövre stil. 



Förutom de s, k. stenotopa arterna är det utan tvivel 

 ett stort antal av de övriga, vilkas utveckling försiggår inom 

 dynernas biocoenoser. Detta gäller i främsta rummet arter 

 av xerofil natur, men även en och annan eljest fuktighets- 

 älskande art tyckes ha trängt in på sandens område. Av 

 den senare kategorien är det nog i många fall endast fråga 

 om helt tillfälliga uppenbarelser av arter, som tillhöra när- 

 liggande biotoper och vilka förts in på dynerna med vinden 

 eller förirrat sig dit. Blommande örter såsom Cakile, Matri- 

 caria, Cirsiiim, Halia)ithns m. fl. locka från omgivningarna 

 till sig insekter av skilda ordningar: fjärilar, flugor, steklar, 

 skalbaggar o. a. Även pollenätande flugor infinna sig i 

 mängd på dyngräsens ax, då dessa blomma. Som förut är 

 nämnt, öva bladlössens söta exkrementer stark dragningskraft 

 på flugorna. Rovinsekter skona ej dynerna och as- och ex- 

 krementsökare infinna sig där som annorstädes, när tillfälle 

 gives. Att parasiter, i synnerhet steklar, gärna snoka kring 

 bland dyngräsen, visar det rätt stora antal ichneumonider, 

 vilka erhållits vid håvning, och det insamlade materialet 

 av ifrågavarande familj har av alla gett det största art- 



