﻿128 ENTOMOLüGISK TIDSKRIFT 1921 



en väl knapphändig behandling och knappast vidröras, men den är synner- 

 ligen klar och tydlig. 1 ett töljande kapitel redogöres för utvecklingens 

 allmänna förlopp, organens bildning sann egendomligheter i organisationen 

 hos olika larver och puppor, anpassningar, livslängd etc. Kapitlet därefter 

 sysselsätter sig närmare med utvecklingsstadierna hos de särskilda ord- 

 ningarna och bjuder på åtskilligt av intresse. Slutkapitlet redogör i kort- 

 het ior vår nuvarande uppfattning om metamorfosens uppkomst, hur för- 

 vandlingen får tänkas lia blivit en följd av organismens anpassning genom 

 larvala organ till olika levnadssätt under ontogenetiskt skilda perioder av 

 dess liv och hur alla fakta — ej minst de palaontologiska — tala lör, att 

 epimorfien är det ursprungliga tillståndet, varom också alla entomologer 

 äro ense, medan däremot rörande flera viktiga detaljer i insekternas ut- 

 veckling skilda meningar ännu stå mot varandra. 



Det är ett nöje att rekommendera det lilla arbetet. Skulle någon 

 anmärkning mot detsamma riktas, borde denna i första hand röra illustra- 

 tionsmaterialet, som är för knapphändigt och delvis av rent underhaltig 

 beskaflenhet. 



Rörande Henrikse.\'s bok, som till omfånget betydligt överträftar den 

 förra, kunna här blott några antydningar om det synnerligen rikhaltiga 

 innehållet lämnas. Så gott först som sist må sägas, att den är betvdhgt 

 utförligare och rikare på upplysningar än det av Träg.\rdh till vårt språk över- 

 flyttade och av honom bearbetade arbetet: R. W. Do.we, Insekter och 

 sjukdomar, vilket utkom 1912. Den, som tilläventyrs äger denna senare 

 bok, bör på intet vis betrakta det som överflödigt att taga kännedom om 

 Henriksex's. En blick på innehållsförteckningen torde lättast giva en 

 föreställning om det stoft", arbetet behandlar. 



1. Om tillfälligt på människan förekommande insekter. II. Brän- 

 nande, stickande och blodsugande insekter. III. Om blodsugning och 

 snyltning hos insekterna. IV. Insekternas betydelse som sjukdomsalstrare. 

 V.' Historik över vår kännedom om dylika insekter. VI. Loppor (pest). 

 VII. Vägglöss (Kala-Azar). VIII. Rovskinnbaggar (Chaga's sjukdom). 

 IX. Löss (fläcktyfus, återfallsfeber, skyttegravs-, Wolynisk eller fenidagars- 

 feber). X. Tvåvingar, i. Fjärilsmvgg (Papataciteber, Verruga, orientaliska 

 bölder). 2. Stickmygg (Malaria, gul feber, filarios, elefantiasis). 3. Fjäder- 

 mygg (Uta). 4. Knott (mjältbrand, Pellagra). 5. Bromsar (filarios, mjält- 

 brand, WniL'ska sjukan). 6. Flugor, a. Tsetseflugor (sovsjuka, sydafri- 

 kansk sovsjuka). b. Stickflugan (barnförlamning), c. Husflugor (Myiasis 

 externa och interna, tvf\is, kolerin, kolera, dysenteri, lungtuberkulos, difteri, 

 mjältbrand. Yaws, egyptisk ögonsjuka, ögoninflanimation, spetälska). 7. 

 Stvng (huvudsakligen sjukdomsalstrande hos husdjuren). 



Översikten giver blott en ytlig föreställning om det rika innehållet. 

 Svårare och mera kända sjukdomar, särskilt vissa tropiska, äro synner- 

 ligen förtjänstfullt behandlade, och framställningen ledsagas i vissa fall av 

 instruktiva kartskisser över utbredningen. På det hela taget är illustrations- 

 materialet tillfredsställande, stundom utmärkt. Huvudvikten ligger emel- 

 lertid på texten, vilken vittnar ej endast om stor sakkunskap och ospard 

 möda samt innehåller en oerhörd mängd detaljer, utan även om författarens 

 stora förmåga att skriva populärt och fänga läsarens intresse på arbetets 

 alla 223 sidor, från den första till den sista. Sällan finner man en dylik 

 rikedom på fakta, framlagda för en större publik i så tilltalande form, 

 som här skett. 



Av Alb. Tullgrfa-'s och Fixar Wahlgrex's arbete SveJtska insekter 

 föreligger sedan några månader tillbaka andra häftet, i huvudsak omfat- 

 tande" skalbaçrgarna samt en del av fjärilarna. Det intressanta häftet skall 

 senare utförligare anmälas, då arbetet vid årets slut i och med tredje häftets 

 utgivande kommer att föreligga avslutat. O. L. 



