﻿E. WAHLGREN, BRUNBANDADE MALMÄTARENS NORDISKA U'lBREDN. I 59 



breddgraden. Vill man söka någon klimatologisk förklaring 

 på artens förkärlek för Norden, kan man icke tänka på som- 

 martemperaturen, ty i Irkutsk är medeltemperaturen för juli 

 månad + iS'^jS, i Urga + i8°,2 och i Kasan till och med 

 19°, 6. Ännu mindre kunna fuktighetsfaktorer vara de be- 

 stämmande för en jart, som kunnat utbyta Mongoliets öken 

 mot Norges kust. Det enda man skulle kunna tänka på, 

 vore dess behov av låga vintertemperaturer. Tänker man 

 sig dess europeiska fyndorter inlagda på en meteorologisk 

 karta utvisande januariisotermernas förlopp, skall man också 

 finna, att de alla äro belägna ovanför eller (Danmark) strax 

 utanför isotermen för o°. Att åtskilliga nordliga och konti- 

 nentala arter just behöva en låg vintertemperatur för sin 

 utveckling, har jag på annat ställe betonat. 



Innan jag ingår något på den svåra frågan om artens 

 snabba spridning, må några ord nämnas om dess ekologi. 

 Larven träffades ursprungligen (HoFFSTElN) i Sverige i blom- 

 knopparna av Caragana grandiflora, en från Sibirien här- 

 stammande buske. 1905 beskrevos utvecklingsstadierna ut- 

 förligt av Draudt, som fann, att larverna i fångenskap levde 

 av blommor av åtskilliga Atriplex- och Cheuopodiinn-^irXev, 

 och dessa synas också vara larvernas vanligaste näringsväx- 

 ter i Europa. På Chciiopodium album äro nämligen larver 

 bl. a. träffade vid Stockholm av LjUNGDAHL och i Malsjö 

 (Värmland) av Trafvenfelt. Meves åter har funnit, att 

 larver i fångenskap förtära blommor av åtskilliga växter, 

 ChrysantJiciiiuvi leucautluiiuun, Artemisia vulgaris och Cap- 

 sclla bursa pastoris. blad av Caragana arhorescens, blad- och 

 stjälkhår av AchilUa millefolium men framför allt blommor 

 av Trifolium repens och pratense. Den är således polyfag. 

 Förpuppningen sker på marken och pupporna övervintra. 

 Om artens spridningssätt ha, så vitt jag känner, endast 

 tre entomologer yttrat någon åsikt. MjÖBERG, som träffade 

 den på Fårön, framhåller att den då dessutom var känd från 

 Ångermanland och Upplands skärgård, »sålunda vid de två 

 smalaste ställena af Östersjön eller Ålandshaf och Kvarken. 

 Det är därför ganska antagligt, att den invandrat just öfver 

 dessa ställen. Och säkerligen har den äfven invandrat till 

 Fårön österifrån. För goda flygare bör denna färd ej vara 



