﻿G. I-ALKliNSTRÖM, VATTENSKALBAGGAR 213 



en jämförelse mellan dessa listor, att endast 2 arter, nämligen 

 Ilybius giittigev och Hydrobins fitscipcs, igenfinnas å båda 

 listorna, under det att flertalet av de vid de båda undersök- 

 ningstillfällena konstaterade arterna äro olika. Detta är nog 

 så anmärkningsvärt, alldenstund MjÖBERG började sin insam- 

 ling nära nog pä dagen vid samma årstid som EisEN och 

 Stuxherg. Den växling, som ofta årstiderna medföra med 

 hänsyn till förekomsten av vissa vattenskalbaggar, kan alltså 

 ej förklara det anmärkta förhällandet, även i betraktande av 

 att MjÖBERG utsträckte sin undersökning av ön under dubbla 

 tiden mot deras. 



Beklagligt vis äro MjöHERg's anteckningar för ofullstän- 

 diga för att lämna någon säker hållpunkt för ett rätt bedö- 

 mande av hans samling i biologiskt hänseende. Det drag 

 av torftighet och tillfällighet, som nu synes vidlåda densamma, 

 kvarstår oförklarat. 



Att enstaka exemplar vattenskalbaggar kunnat påträffas 

 på denna ö, J — ^ mil från närmaste land, Fårön, är måhända 

 i och för sig föga anmärkningsvärt, men att såsom på EiSEN 

 och Stuxberg's tid, 40 år förut, arter av dessa insektformer 

 konstaterats att förekomma där massvis är desto mera för- 

 tjänt av uppmärksamhet. Ur EiSEN och Stuxberg's såväl 

 som MjöBERGS skildringar av Sandöns naturbeskaffenhet även- 

 som ur JOH. Gunnar Andersson's uppsats: »Mellan haf och 

 dyner», intagen i Sv. Turistföreningens Årsskrift 1895, fram- 

 går, att Sandön består av lös sand med en långgrund sand- 

 strand, ställvis bemängd med smärre stenar, klapperstenar 

 m. m. På denna sandstrand säger MjÖBERG, att »våldsamma 

 bränningar nästan ständigt rasa». Vidare säga ElSEN och 

 StuxbeRG: »Emedan marken i följd av sin lösa natur ej är 

 i stånd att på sin yta kvarhålla något vatten, finnas natur- 

 ligtvis under ingen del av året några vattensamlingar på ön, 

 ej en gång om våren, då man skulle vänta sig sådana». Att 

 Sandön under sådana förhållanden kunnat lämna betingelser 

 för förekomsten av vattenskalbaggar i »tusentals exemplar» 

 är högst egendomligt. Att de därjämte angivas hava före- 

 kommit massvis uppe på stranden under tång, förlänar ytter- 

 ligare en särprägel åt djurlivet på Sandön. 



Mina iakttagelser hittills hava ständigt givit vid handen. 



