﻿230 ENTOMOLOGISK JIDSKKIFT ig2I 



efterlämnande maka, som på sällsynt sätt haft förmåga att 

 deltaga i hans studier och att sköta honom under sjuk- 

 domen. 



Vännen Isaac hade en sträv yta och ansågs av dem, 

 som ej voro vidare bekanta med honom, som mycket envis. 

 Undertecknad, som haft förmånen att känna honom väl, och 

 som haft nöjet att räknas bland hans vänner, vill framhålla, 

 att under den sträva ytan fanns ett mycket gott hjärta och 

 en självbildning, som säkert saknar sitt motstycke. Hans 

 envishet har jag alltid ansett som en av hans största för- 

 tjänster i den meningen, att han eljest icke hade kunnat 

 komma så långt i sitt entomologiska studium. 



Vid sin bortgång efterlämnade han en samling i 92 lådor, 

 insatta i 2 skåp. Av dessa lådor äro 8 upptagna av världs- 

 faunan av trichopterygiderna. I samlingen torde icke fattas 

 ett tiotal av de i Sverige funna skalbaggarna, men det är 

 likväl icke samlingens storlek, som är mest imponerande. 

 Det är ordningen och djurens utseende, som rent av frap- 

 pera åskådaren. Där finnes icke ett enda trasigt djur, alla 

 djur stå i samma höjd, och varenda nål står i snörrät rikt- 

 ning. 



Det är mänga gryende entomologer, som han hjälpt 

 över de första stötestenarne i skalbaggsstudiet, och ännu 

 flera, som han hjälpt med namnbestämningar. Undertecknad, 

 som varit en bland dessa, kan endast beklaga den förlust 

 hans bortgång var för skalbaggsstudiet. Hade han fått be- 

 hålla sina krafter och levt längre, hade han kunnat kungöra 

 sina rön om trichopterygiderna, något som nu, till följd av 

 ofullständiga anteckningar, icke torde kunna göras, förrän 

 någon ny entomolog i detta hänseende kan upptaga hans 

 mantel. 



Mycket mera vore alt säga om denne märklige man och 

 hans liv, men jag vill sluta dessa rader med de orden: Länge 

 skall Isaac Ericson leva i ett ljust och tacksamt minne hos 

 sina vänner och icke minst ho^ 



C. H. Östrand. 



