﻿SMÄRRE MEDDELANDEN OCH NÜTISKR 249 



CcutorrJiynchiis ccJiii, Fabr. {ceo^Qra- Galcrina suturalis, Tii. — Sand- 



phiciis, GoEZE). — Göteborg. hamn, Stockli. Skärg. 



Ceutorrhynchus rapce,^c^. — Öland. it i.i ■ ,■ 



". . . „ u „ Hc7-iiitcophaga mercinialis, I-abr. 



Liomis fraxiin, de G. — Ostana. ,, 



„ , 1 Cl ■• — Horas. 



btockh. bkarg. 



Tomicus 4-dens, Hartig ÇÇ. — Cryptocep/ia/i/s ai/feoli/s, Smvv.. — 



Borås, Öland. Hindas, Vg. 



Ergates fabe7\ L. Gotska Sandön. Scyniniis analis, Fabr. ( ferj-ii gains, 

 Do/iacia discolor, Wov^E. — Alvesta, Moi.l.). — Krcåmö, Stockli. 



Smal. Skärg. 



C. H. Östrand. 



Strödda notiser om j'etingar och humlor. — I haft. 

 3—4 för ig 1 8 av Ent. Tidskr. redogjorde undertecknad för en 

 del experiment med humlor, vilka bl. a. utvisade, att övervintrade 

 honor på våren ha minne av sitt fjolärsbo och att strider mellan, 

 olika individer uppstå vid den gamla boplatsen. Som jag om- 

 nämnde, att jag följande höst ämnade på något sätt märka de 

 i ett observerat samhälle framkommande honorna för att våren 

 därpå kunna vinna visshet om i vilken utsträckning det gamla 

 boet hedras med uppmärksamhet, kan det kanske vara på sin 

 plats, att jag med några rader meddelar hur detta försök utföll. 

 I samband härmed vill jag relatera några iakttagelser och ex- 

 periment beträffande getingars bobyggning m. m. 



Ifrågavarande iakttagna humlesamhälle befann sig i en ask 

 stående innanför ett ständigt öppet fönster i mitt sovrum. Asken 

 hade året förut varit bebodd av humlor — det var Bombus lapi- 

 dariits — och det var en av de från detta på hösten utgångna 

 och övervintrade honorna, som på våren självmant tagit asken 

 i besittning. 



På hösten ifrågavarande år infångades 3q av de honor, som 

 framkläcktes i boet, och förseddes med en gul fläck av lackfärg 

 på skuteilen. Våren därpå ställdes asken tillbaka pä sin gamla 

 plats i fönstret. I motsats till året förut lät jag nu den gamla 

 vaxbyggnaden, som upptog största delen av askens inre (förutom 

 mossa), vara kvar. Jag ville nämligen se, om det gamla bygget 

 hade något värde för de återvändande humlorna eller det blott 

 var själva boplatsen,- som eftersträvades. 



Den 19 maj sågs en humla komma insurrande genom fönstret. 

 Det var en lapidarius och på skuteilen fanns en gul fläck. 

 Emellertid svek henne minnet av läget av ingången till asken. 

 Hon infångades därför och insläpptes i boet, som hon med syn- 

 bart intresse undersökte. Efter några timmar begav hon sig 

 iväg, dock utan att nämnvärt orientera sig. 



Dagen därpå gjorde samma humla (oregelbundenheter hos 

 bemålningen särskilde henne) en ny visit i asken. Kvarstannade 

 egendomligt nog ej över natten. Löss påträffades redan i boet. 



